КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
21 лютого 2020 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., з участю  ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк сто двадцять годин.
Згідно з вказаною постановою  ОСОБА_1  не сплачує ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої становить 34180 грн. 21 коп.
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд з недостатньою повнотою з`ясував всі обставини справи. Зокрема вказує, що заборгованість фактично виникла за три місяці з серпні по листопад 2018 року, в період коли він не працював, був внутрішньо переміщеною особою. При цьому суд не врахував, що розрахунок заборгованості не відповідає фактичній сумі заборгованості.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, приходжу до таких висновків.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення,розрахунку заборгованості, судовому наказі, постанові про відкриття виконавчого провадження.
Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, і доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КупАП, за встановлених судом обставин.
Жодних доказів, які б спростовували висновки судді місцевого суду, або дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення,  ОСОБА_1 не надав. 
Будь-яких клопотань щодо виклику свідків у судове засідання, витребування та дослідження додаткових доказів від учасників провадження  не надходило. 
Доводи апеляційної скарги в частині неправильності розрахунку заборгованості не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність події і складу правопорушення є необґрунтованими.
За таких обставин, приходжу до висновку, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування в ході апеляційного розгляду справи не встановлено.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк сто двадцять годин, без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
Суддя