ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

16 січня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №577/4011/19 
Номер провадження 22-ц/816/55/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),
суддів -          Левченко Т. А. ,  Орлова І. В. 
з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М., 
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2019 року в складі судді Ярмак О.М., постановленої у м. Конотопі, -    

                                                         в с т а н о в и в:
У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» звернулось до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Заява мотивована тим, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 квітня 2016 року у справі № 577/1548/16-ц задоволено позов ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» заборгованості за кредитним договором від 22 жовтня 2013 року за № Р36.250.70070 у сумі 30712 грн 81 коп., яка утворилась станом на 21 березня 2016 року, а також судових витрат у розмірі 1378 грн. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 червня 2019 року замінено сторону виконавчого провадження - стягувача за виконавчим листом, виданим 11 жовтня 2018 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області у справі № 577/1548/16-ц з метою виконання рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 квітня 2016 року у даній справі з ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» на ТОВ «Нью Файненс Сервіс». Вказану ухвалу суду про заміну сторони виконавчого провадження заявник отримав лише 30 липня 2019 року.
Посилаючись на обставини того, що до постановлення судом ухвали від 12 червня 2019 року про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «Нью Файненс Сервіс» не мало можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлений законом строк, а строк пред`явлення до виконання якого закінчився 10 травня 2017 року, а також на принцип обов`язковості виконання судових рішень, ТОВ «Нью Файненс Сервіс» просило заяву задовольнити та поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено.
Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого з метою виконання рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 квітня 2016 року у цивільній справі № 577/1548/16 (провадження № 2/577/555/16) про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» заборгованості за кредитним договором № Р36.520.70070 від 22 жовтня 2013 року, який був укладений між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 в розмірі 30 712 грн 81 коп., а також понесених судових витрат у розмірі 1378 грн, а всього 32 090 грн 81 коп.
Вказану ухвалу суду боржник оскаржила в апеляційному порядку. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Нью Файненс Сервіс».
В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не врахував обставин того, що ТОВ «Фінансова компанія «Секрет», яке в подальшому змінило назву на ТОВ «Нью Файненс Сервіс», набуло право вимоги за кредитним договором ще 28 лютого 2017 року, однак не звернулось до суду із заявою про видачу виконавчого документа та не пред`явило його до виконання. Також, на думку боржника, суд видав виконавчий лист ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» як особі, яка не мала права його отримувати, оскільки таке право 28 лютого 2017 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Секрет». Крім того, боржник вважає, що з моменту укладення договору факторингу від 28 лютого 2017 року ТОВ «Нью Файненс Сервіс» мало достатньо часу звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, але цього не зробило. До того ж, як зауважила боржник, постановлення судом ухвали від 12 червня 2019 року про заміну сторони виконавчого провадження не є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки така ухвала могла бути постановлена з дня зміни назви товариства, тобто з 29 квітня 2017 року. З урахуванням вищезазначеного, боржник вважає, що ТОВ «Нью Файненс Сервіс» не довело суду обставин того, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущено з поважних причин, а зазначена заявником причина не є поважною, тому помилковим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви.
Відзив на апеляційну скаргу від стягувача не надходив, письмові заперечення також.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 квітня 2016 року задоволено позовні вимоги ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» заборгованість за кредитним договором від 22 жовтня 2013 року за № Р36.250.70070, який був укладений між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , що утворилася станом на 21 березня 2016 року, у розмірі 30 712 грн 81 коп. та понесені судові витрати у сумі 1378 грн, а всього - 32 090 грн 81 коп. (а.с. 33).
29 квітня 2016 року на адресу позивача ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та відповідача ОСОБА_1 була направлена копія вказаного судового рішення, однак дані про його отримання позивачем в матеріалах справи відсутні (а.с. 34).
Вказане рішення суду від 28 квітня 2016 року набрало законної сили 10 травня 2016 року (а.с. 54).
28 лютого 2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «Секрет» був укладений договір факторингу за № 28/02-1, відповідно до умов пункту 1.1. якого ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» з 28 лютого 2017 року передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Секрет» належне йому право вимоги за кредитними договорами, у тому числі, за укладеним з ОСОБА_1 кредитним договором від 22 жовтня 2013 року за № Р36.250.70070 (а.с. 47-48, 55).
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Фінансова компанія «Секрет» 29 червня 2017 року змінило назву на ТОВ «Нью Файненс Сервіс» (а.с. 52-53).
09 жовтня 2018 року ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» звернулось до суду першої інстанції із заявою про видачу копії судового рішення та виконавчих листів на підставі рішення суду, ухваленого у справі № 577/1548/16-ц. З метою виконання вказаного судового рішення 11 жовтня 2018 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області був виданий виконавчий лист, який отримано ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» 22 жовтня 2018 року (а.с. 40, 43, 44, 54).
Як вбачається з виданого виконавчого листа, стягувачем у вказаному виконавчому документі зазначено ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та встановлений строк його пред`явлення до виконання до 10 травня 2017 року (а.с. 54).
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 червня 2019 року замінено сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача за виконавчим листом, виданим 11 жовтня 2018 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області у даній справі, з ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» на ТОВ «Нью Файненс Сервіс» (а.с. 69-70).
Задовольняючи заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що до постановлення судом ухвали від 12 червня 2019 року про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «Нью Файненс Сервіс» фактично було позбавлено можливості пред`явити виконавчий лист до виконання, тому дійшов висновку про те, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа був пропущений заявником з поважних причин та підлягає поновленню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони є законними і обґрунтованими.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.
Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.
Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).
За змістом положень частин 1, 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб», який був чинним станом на момент набрання рішенням суду законної сили) виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року за № 1404-VІІІ.
Пунктом 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року за № 1404-VІІІ передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Виходячи з вимог частини 1, 6 статті 12 нині діючого Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. 
Відповідно до частини 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) 03 квітня 2008 року, установив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення  сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).
Приймаючи до уваги наведені норми права та встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з огляду на обставини того, що в матеріалах справи відсутні дані про отримання позивачем ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» копії рішення суду від 28 квітня 2016 року станом на 09 жовтня 2018 року (а.с. 40), ураховуючи, що на момент ухвалення рішення суду від 28 квітня 2016 року про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором представник позивача ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» був відсутній в судовому засіданні, а виконавчий лист був виданий судом за його заявою лише 11 жовтня 2018 року. Таким чином, відсутність у стягувача виконавчого листа процесуально унеможливила пред`явлення його до виконання, і це вказує на те, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа пропущено стягувачем з поважних причин і підлягає поновленню.
Крім того, колегія суддів звертає увагу і на те, що право на пред`явлення виконавчого листа до виконання і, відповідно, на вирішення питання про поновлення вказаного строку виникло у ТОВ «Нью Файненс Сервіс» після постановлення судом ухвали від 12 червня 2019 року про заміну його на стягувача, як сторони виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 11 жовтня 2018 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області у даній цивільній справі, так як в силу вимог частини 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виключним суб`єктом звернення до суду з цього питання щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є стягувач.
Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з посиланням на те, що ТОВ «Нью Файненс Сервіс» набуло право вимоги за кредитним договором ще з 28 лютого 2017 року висновків суду першої інстанції не спростовують, ураховуючи той факт, що процесуальні права стягувача виникли у ТОВ «Нью Файненс Сервіс» лише після постановлення судом ухвали від 12 червня 2019 року про заміну сторони виконавчого провадження.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що стягувач мав можливість пред`явити виконавчий лист до виконання до закінчення цього строку, тобто, до 10 травня 2017 року є безпідставними і не заслуговують на увагу колегії суддів, з огляду на те, що виконавчий лист був виданий судом лише 11 жовтня 2018 року, тобто, після закінчення строку для пред`явлення його до виконання, що, на думку колегії суддів, також є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того, що ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» не мало права звертатися до суду із заявою про видачу виконавчого листа, так як на підставі договору факторингу від 28 лютого 2017 року передало право вимоги новому кредитору ТОВ «Нью Файненс Сервіс», то колегія суддів зауважує, що процесуальні права сторони виконавчого провадження в межах даної цивільної справи попередній стягувач втратив лише після постановлення судом ухвали від 12 червня 2019 року про його заміну, як стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим листом, виданим 11 жовтня 2018 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області.
За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Оскільки у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовлено, тому відсутні підстави для відшкодування боржнику судових витрат зі сплати судового збору за апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 24 частини 1 статті 353 ЦПК України, пункту 2 частини 1 статті 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 1; 375; 381 ч.ч. 1, 3; 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

                                                 п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2019 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 20 січня 2020 року.

Головуючий:                                                             С.Г.  Хвостик (суддя - доповідач)

Судді:                                                                          Т.А. Левченко

                                                                                      І.В. Орлов