ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2020 р.	Справа № 520/13010/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Старостіна В.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 02.01.20 року по справі № 520/13010/19
          за позовом       Головного управління ДФС у Харківській області  
          до       Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області               
          про скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просив суд:
- скасувати постанову Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ВП №59851091 від 15.11.2019 про накладення штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 10200 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що ГУ ДФС у Харківській області не має повноважень щодо забезпечення автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що відноситься до виключної компетенції ДПС України, про що позивач повідомляв відповідача та ДПС України шляхом звернення з відповідними листами.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.01.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржником зазначено, що позивачем листом від 29.08.2019 року повідомлено відповідача про неможливість виконання рішення суду від 31.05.2017 по справі № 820/1771/17 у зв`язку з відсутністю необхідних повноважень, оскільки такими повноваженнями наділена ДФС України (Центральний орган виконавчої влади).
Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2017 року по справі № 820/1771/17, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю компанія "Фінпром.Інвест" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Зобов`язано ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області вчинити дії по збільшенню суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ, на яку ТОВ компанія «Фінпром.Інвест» має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування в ЄРПН, визначену пунктом 200-1.3 Податкового кодексу України, на суму від`ємного значення, яке включається до складу податкового кредиту у розмірі 1675487,00 грн.
Вказане судове рішення набрало законної сили 20.09.2017 року.
Як свідчать матеріали справ, 07.11.2017 року Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 820/1771/17 (а.с. 23).
Матеріалами справи підтверджено, що на виконанні в Управлінні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження ВП № 59851091 з виконання виконавчого листа № 820/1771/17, виданого 07.11.2017 року Харківським окружним адміністративним судом, яким зобов`язано ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (правонаступником якого є ГУ ДФС у Харківській області) вчинити дії по збільшенню суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ, на яку ТОВ компанія «Фінпром.Інвест» має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування в ЄРПН, ви       значену пунктом 200-1.3 Податкового кодексу України, на суму від`ємного значення, яке включається до складу податкового кредиту у розмірі 1675487,00 грн.
20.08.2019 року державним виконавцем Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59851091 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2017 року по справі № 820/1771/17, та зобов`язано боржника (ГУ ДФС у Харківській області) виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, та повідомити державного виконавця (а.с. 28).
Постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.08.2019 отримана боржником 21.08.2019, про що свідчить штамп канцелярії ГУ ДФС у Харківській області (а.с. 27).
03.09.2019 до відповідача надійшов лист ГУ ДФС у Харківській області від 29.08.2019 за вих. № 27150/9/20-40-10-03-10, яким повідомлено, що ГУДФС у Харківській області не наділено обсягом повноважень який необхідний для вчинення дій, що були предметом позову (а.с. 37).
У зв`язку з невиконанням боржником рішенням суду, державний виконавець, керуючись ст. ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" 10.10.2019 року прийняв постанову ВП 59851091 про накладення на ГУ ДФС у Харківській області штрафних санкцій у розмірі 5100, 00 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 року по справі № 520/11688/19, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ГУ ДФС у Харківській області про скасування постанови Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ВП №59851091 від 10.10.2019 про накладення штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100,00 грн.
15.11.2019 у зв`язку з повторним невиконанням боржником рішенням суду державний виконавець прийняв постанову ВП 59851091 про накладення на ГУ ДФС у Харківській області штрафних санкцій у розмірі 10200,00 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність.
Не погоджуючись з винесеною постановою про накладення штрафу від 15.11.2019 року ВП 59851091, Головне управління ДФС у Харківській області звернулось до суду з вказаним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необгрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Так, правовідносини у сфері примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим       Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього          Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII, у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Згідно ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII передбачені випадки, коли виконавцем не приймається постанова про відкриття виконавчого провадження, при цьому виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
Колегія суддів зазначає, що виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП № 59851091 на підставі якого прийнято оскаржувану постанову, відповідає вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII; рішення суду, на виконання якого видано судом виконавчий лист, набрало законної сили; стягувачем не пропущено встановлений строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, передбачений ст. 12 Закону №1404-VIII; боржник (Головне управління ДФС у Харківській області), перебуває в стані припинення, але його не визнано банкрутом та не припинено як юридичну особу; виконавчий документ пред`явлено стягувачем без порушень підвідомчості; відстрочення виконання рішення судом не приймалося (п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII); оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження оформлена належним чином, містить підпис виконавця та печатку, ідентифікатор доступу, зміст постанови відповідає змісту виконавчого документа.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ, вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Згідно з ст. 63, 75 Закону № 1404-VІІІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, тобто коли боржник мав реальну можливість, виконати судове рішення, проте не зробив цього.
Стосовно доводів апеляційної скарги про повідомлення позивачем 29.08.2019 року Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про неможливість виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2017 року по справі № 820/1771/17 з посиланням на те, що саме на Державну фіскальну службу України покладено обов`язок щодо забезпечення автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а не ГУ ДФС у Харківській області, колегія суддів зазначає наступне.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача в цій частині, з у зв`язку з тим, що обставини    вказані в листах, не є доказами виникнення об`єктивних причин, незалежних від боржника, та не вказують на вжиття позивачем належних заходів щодо електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку платник ТОВ компанія "Фінпром.Інвест" має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 1675487,00 грн.
Крім того, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2017 року по справі № 820/1771/17 (яка набрала законної сили 20.09.2017 року) зобов`язано саме ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (правонаступником якої є ГУ ДФС у Харківській області) вчинити вищевказані дії та обставини, які б свідчили про припинення обов`язку, встановленого вказаним судовим рішенням від 31.05.2017 року по справі № 820/1771/17, на підставі якої виданий виконавчий лист, матеріали справи не містять.
Доводи апеляційної скарги в частині неможливість виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2017 року по справі № 820/1771/17 у зв`язку з відсутністю необхідних повноважень для його виконання колегія суддів вважає необґрунтованими з урахуванням того, що контролюючий орган під час розгляду справи № 820/1771/17, ні в суді першої інстанції, ні в судах апеляційної та касаційної інстанції жодного разу не заявляв, що він не є належним відповідачем у справі, та не заявляв клопотання про залучення Державної фіскальної служби України в якості сторони по справі.
Крім того, п. 7 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236 визначено, що ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.
Підпунктами 6, 7 8 пункту 5 вказаного положення визначено, що ДФС України організовує свою роботу і роботу територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління; надає територіальним органам ДФС методичну і практичну допомогу в організації роботи, проводить перевірку стану такої роботи; координує та контролює діяльність своїх територіальних органів та організовує їх взаємодію з державними органами та органами місцевого самоврядування.
Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що причини невиконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2017 року по справі № 820/1771/17, на які посилається податковий орган мають вирішуватися органами ДФС України між собою, не можуть вважатися поважними в контексті положень ст.ст. 63 , 75 Закону України "Про виконавче провадження" та слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Положеннями Закону України "Про виконавче провадження" встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення. А тому, на час прийняття державним виконавцем оскаржуваного рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Проте не згода з рішенням суду, яке набрало законної сили, не може бути визнана судом в якості поважної причини невиконання рішення суду.
Відповідно до ст. 124 Конституції України, рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише Закону, отже у рішеннях суду втілюється волевиявлення самої держави, а тому обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, згідно з положеннями ст. 129 Конституції України.
Водночас, положеннями Закону України "Про виконавче провадження" на державного виконавця не покладено обов`язку надавати оцінку рішенню суду та встановлювати можливість чи неможливість його виконання боржником. Натомість, державному виконавцю надано повноваження вчиняти дії, направлені за забезпечення виконання рішення суду у повному обсязі та встановлені законом строки.
Отже, причини невиконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2017 року по справі № 820/1771/17, на які посилається податковий орган не можуть вважатися поважними в контексті положень ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" та слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови про накладення штрафу, відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 271, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.01.2020 року по справі №520/13010/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.С. Рєзнікова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.О. Бегунц    В.В. Старостін   	
Повний текст постанови складено  17.02.2020 року