ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/3849/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в м. Дніпро в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року (суддя Максименко Л.Я.) в адміністративній справі №280/3849/19 за позовом   ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

                                                    ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року позов задоволено. 
Суд вирішив: визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни; зобов`язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни III групи та видати посвідчення інваліда війни III групи відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.
Відповідачем подана апеляційна скарга в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить оскаржене рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що зазначені обставини обґрунтованості позиції суб`єкта владних повноважень щодо неможливості встановлення особі статусу інваліда війни з огляду на відсутність визначення у довідці МСЕК причини інвалідності, яка дає право особі на набуття передбаченого Законом статусу інваліда війни, не можуть мати своїм наслідком зобов`язання у судовому порядку встановити особі такий статус в обхід нормативно-регламентованої процедури. Стверджує, що вимоги позивача Управлінням не можуть бути задоволені, так як вони не ґрунтуються і не відповідають вимогам чинного законодавства України. Управління відмовляючи позивачу у встановленні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни діяло у межах своїх повноважень і у спосіб, встановлений чинним законодавством. При цьому діяло обґрунтовано, неупереджено, добросовісно, з дотриманням принципу рівності перед законом. 
В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 29 березня 2017 року між Міністерством оборони України  в особі командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 та солдатом запасу ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського та старшинського складу.
Позивач у період з 29.03.2017 по 07.05.2019 проходив військову службу, що підтверджується записами у військовому квитку серії НОМЕР_2 .
Відповідно до довідки про обставини травми (порання, контузії каліцтва) від 12.01.2018 №1978/182/245мс, що видана тво командира військової частини НОМЕР_3 , солдат ВЗК ОСОБА_1 11.11.2017 отримав травму : ЗТГК, забій м`яких тканин поперекової ділянки зліва.  Згідно вказаної довідки травма отримана під час виконання службових обов`язків та не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком дій вчинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Відповідно до Свідоцтва про хворобу №534 від 10.08.2018 військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_4 за розпорядженням командира в/ч НОМЕР_3 від 04.05.208 №1978/474 проведено огляд ОСОБА_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби,  відповідно до якого встановлено, що захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини.
Згідно витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол №355 від 17.10.2018), встановлено, що травма солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 пов`язана із захистом Батьківщини.
Відповідно до Довідки військово-лікарської комісії від 19.04.2018 №304/1940 захворювання солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , так, пов`язане з проходженням військової служби. 
Згідно Довідки до акту медико-соціальної експертної комісії с. АВ №1015446 від 26.09.2018 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності через захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.
Відповідно до Свідоцтва про хворобу №424 від 28.02.2019 госпітальною  військово-лікарською комісією терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Південного регіону за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_3 від 30.01.2019 №1978/112/28 проведено медичний огляд ОСОБА_1 , за результатами якого встановлено, що захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини.
19 березня 2019 року командиром батареї військової частини НОМЕР_3 , капітаном ОСОБА_2 видано службову характеристику солдату ОСОБА_1 , оператору-радіотелефоністу в/ч НОМЕР_3 , відповідно до якої зазначено: “через тяжку травму отриману в ході виконання бойових завдань в зоні проведення АТО не може виконувати посадові обов`язки в повному обсязі... доцільно направити на ВЛК для визначення придатності до військової служби.
21 березня 2019 року солдату ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_3 видана Довідка №500 про те, що він дійсно в період з 18.08.2017 по 15.11.2017 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.
02 липня 2019 року за вх. №Б-1290 позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району із заявою про необхідність надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни. До заяви позивачем додано копії: витяг з протоколу засідання ВЛК Південного регіону №355 від 17.10.2018; довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії (с. АВ №1015446 від 26.09.2018); посвідчення (АБ №238135); довідки про обставини від 12.01.2018 №1978/182/245; довідки від 21.03.2019 №500.
Листом від 03.07.2019 за вих. №Б-1290 відповідачем надано відповідь позивачу,  відповідно до якого повідомлено, що встановити статус особи з інвалідністю внаслідок війни немає законних підстав, оскільки в надісланих документах, а саме довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії причина інвалідності: захворювання, так пов`язане з проходженням військової служби.
Не погоджуючись з діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначається нормами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Згідно з частиною 3 цієї статті, порядок надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, зазначеним у пунктах 11-14 частини другої цієї статті, визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Порядку надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 685 від 08.09.2015, Статус особи з інвалідністю внаслідок війни надається, зокрема, військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, поліцейським, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 7 "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.
До осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.
Судом першої інстанції правильно вказано, що зазначена у довідці МСЕК причина інвалідності “захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби” не суперечить положенням п. 11. ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (ч. 2 ст. 2 “Про військовий обов`язок і військову службу”).
У період з 29.03.2017 по 07.05.2019 позивач проходив військову службу за контрактом. При цьому, позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, отримав у цей період поранення, яке в подальшому призвело до інвалідності, про що позивачем надано медичні довідки.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач відноситься до числа осіб з інвалідністю внаслідок війни, які визначені п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". 
Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись   ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району - залишити без задоволення. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року в адміністративній справі №280/3849/19 за позовом   ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
          Постанова  у повному обсязі складена 22 січня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш