Справа № 466/8745/19                        Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л. 
Провадження № 22-ц/811/4139/19                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 лютого 2020 року м.Львів

 Справа № 466/8745/19
       Провадження № 22ц/811/4139/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,
секретар Іванова О.О.
з участю  ОСОБА_1 

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 
на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова, постановлену у м. Львові 25 жовтня 2019 року у складі судді  Луців-Шумської Н.Л., 
у справі         
за  позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «ЛЬВІВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «СВІТ», з участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

встановив:        

5 квітня 2019 року  ОСОБА_2 звернулася з цим позовом.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2019 року справу передано на розгляд за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова.
Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м. Львова. Зазначає, що ОСОБА_2 звернулася з позовом про витребування у ПАТ «АКБ «ЛЬВІВ» належного позивачу майна, а саме: двохфункційного котла «Saunier Duval», семи металевих радіаторів опалення, п`яти міжкімнатних дверей з фурнітурою, чотирьох мансардних вікон, дерев`яних сходів; металевих балок; швелера; ламінатної підлоги, плінтусів, керамічної плитки, гіпсокартонних панелей, мінеральної вати (у кількості 20 штук), дошки обрізної (у кількості 3 куб.м), керамічної плитки, гідроізоляційної та пароізоляційної плівки, труб, колін з ПВХ; внутрішніх підвіконників. Вказує, що вище перелічене майно перебуває у квартирі АДРЕСА_1 , яка є власністю ПАТ «АКБ «ЛЬВІВ». Стверджує, що позивачем за власні кошти встановлено у квартирі двохфункційний котел, 7 багатосекційних радіаторів опалення, 6 міжкімнатних дверей, нові вхідні двері з замком, мансардні вікна, розведено електропроводку; зроблено вирівнюючу стяжку підлоги, на яку покладено ламінат, пошпакльовано та пофарбовано стіни. Зазначає, що відповідно до ст.179 ЦК України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Статтею 187 цього Кодексу встановлено, що складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. Вважає, що майно, яке є власністю ОСОБА_2 та яке вона просить витребувати з незаконного володіння ПАТ «АКБ «ЛЬВІВ», є складовою частиною згаданої квартири. Вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або його основної частини. Вважає, що позов ОСОБА_2 був пред`явлений за місцезнаходженням квартири, яка розташована у Шевченківському районі м.Львова. Стверджує, що, в даному випадку законом встановлена виключна підсудність даного спору. Справа підсудна Шевченківському районному суду м.Львова.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з такого.
Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичної особи пред`являються в суд за їх місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Встановлено, що відповідачами у справі є юридичні особи: ПАТ «АКБ «ЛЬВІВ» (місцезнаходження: м. Львів, вул.Сербська,1), ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «СВІТ» (місцезнаходження: смт. Лопатин Радехівського району Львівської області, вул. Ценральна,25).
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що у позовній заяві не зазначено жодних підстав, за яких до даних правовідносин не слід застосовувати правила загальної територіальної підсудності за місцезнаходженням відповідача. І таких судом не встановлено.
Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Згідно із п.1 ч.1, ч.3 ст. 31 цього Кодексу суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. 
Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що справа не підсудна Шевченківському районному суду м.Львова, а тому її необхідно передати за підсудністю до Галицького районного суду м.Львова за місцезнаходженням одного з відповідачів ПАТ «АКБ «ЛЬВІВ».
Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Встановлено, що позивач звернувся з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Відповідно до ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Згідно із ч. 1 ст. 181 цього Кодексу до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Відповідно до ст. 187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення.
Є встановленим, що спірне майно, яке позивач просить витребувати із володіння відповідача є складовою частиною квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. 
На підставі встановленого, колегія суддів приходить до висновку про стасування ухвали Шевченківського районного суду м. Львова, оскільки позов ОСОБА_2 подано за місцезнаходженням квартири, яка розташована у Шевченківському районі м. Львова.
З врахуванням наведеного, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу у справі з порушенням вимог закону, тому така підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до  ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду,  що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи ; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись: ст. 367, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-         
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м. Львова.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2020 року.

Головуючий

Судді