УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №275/1389/19 Головуючий у 1-й інст. Лівочка  Л. І. 
Категорія 18 Доповідач Коломієць О. С.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді:         Коломієць О.С.
суддів: Шевчук А.М., Талько О.Б. 
розглянувши у місті Житомирі в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 275/1389/19  за позовом  ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про стягнення моральної шкоди 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 січня 2020 року, яка постановлена суддею Лівочка Л.І. в смт Брусилів
в с т а н о в и в :
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, у якому просив стягнути з Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області на його користь моральну шкоду у розмірі 11000,00 грн та понесені судові витрати.
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.
Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що ним вимоги ухвали від 17.12.2019 року були виконані в повному обсязі, про що свідчить його заява від 28.12.2019 року подана через відділення пошти 02.01.2020 року. 
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, яка заподіяна протиправною бездіяльністю Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, а також понесені та документально підтвердженні судові витрати.
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 17.12.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з тих підстав, що вона подана без додержання вимог, встановлених ст. 175 ЦПК України, а саме: позивач не надав суду належно засвідчену копію рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року (відсутність підпису судді та відмітки про набрання рішенням чинності), також не надав доказів понесених ним витрат за надання професійної правничої допомоги у сумі 700,00 грн.
На виконання вимог даної ухвали суду першої інстанції, позивач 02.01.2020 року надіслав через відділення пошти заяву про усунення недоліків позовної заяви. Зокрема зазначив, що на стадії відкриття провадження у справі суд не вправі перевіряти та оцінювати належність та допустимість доказів, перевіряти їх на відповідність вимогам ст. 95 ЦПК України. Крім того, нормою ЦПК України  визначено порядок вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами.
Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 13.01.2020 року ОСОБА_1 не усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 17.12.2019 року.
Такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Тобто, підставою для залишення без руху позовної заяви на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі є виключно недотримання позивачем вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.
Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначено у ст. 175 ЦПК України, а положеннями ст. 177 ЦПК України передбачено перелік документів, що додаються до позовної заяви.
Відповідно до п.п.5, 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.
Відповідно до ч. 5 вказаної норми, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року у справі № 240/7260/19, оригінал якого, як вказував позивач в позовній заяві, знаходиться в Житомирському окружному адміністративному суді. До позовної заяви позивач додав копії судового рішення, відповідно до кількості відповідачів, які засвідчив своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, тобто дотримався вказаних положень ЦПК України.
Також колегія суддів не може погодитися з висновком суду про наявність підстав для залишення позову без руху через те, що ОСОБА_1 не надав доказів про понесені ним витрати за надання професійної правничої допомоги у сумі 700,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Крім того, згідно ч.1 ст. 296 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що понесені ним витрати за надання правничої допомоги адвоката складають 700, 00 грн.
Таким чином, фактично в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, суддя послався на ті обставини, які мають досліджуватися, оцінюватися судом під час розгляду справи по суті і не мають правового значення на стадії вирішення питання про відповідність позовної заяви вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, а також не можуть бути визнані недоліками позовної заяви.
Крім того, встановлення фактичних обставин справи, а також відповідність викладених обставин в тексті позовної заяви фактичним обставинам справи, дослідження доказів за діючим цивільно-процесуальним законодавством віднесено не до стадії відкриття провадження по справі, а до стадії судового розгляду. Оцінку належності, допустимості, достовірності та достатності доказів суд надає під час ухвалення рішення в нарадчій кімнаті.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що достатніх підстав для визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу у суду не було.
З наведеного вбачається, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1   задовольнити.
Ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 січня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Судді