УХВАЛА

03 березня 2020 року 
м. Київ

Справа №  911/168/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліферунг ЛТД»
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020
у справі № 911/168/18
за позовом Національного банку України (далі - Банк)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліферунг ЛТД» (далі - ТОВ «Ліферунг ЛТД», скаржник),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива»,
про звернення стягнення на предмет іпотеки на суму 4   919   800, 00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Ліферунг ЛТД» 12.02.2019 (згідно з відміткою штампу вхідної кореспонденції Північного апеляційного господарського суду) через Північний апеляційний господарський суд звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 про зупинення провадження у справі та направити справу № 911/168/18 до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

02.03.2020 зареєстровані Судом заперечення Банку на касаційну скаргу ТОВ «Ліферунг ЛТД», в яких Банк просить: визнати зловживанням подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі №911/168/18; застосувати заходи процесуального примусу до ТОВ «Ліферунг ЛТД» у вигляді штрафу; повернути без розгляду касаційну скаргу, обґрунтовуючи тим, що подана касаційна скарга має технічний характер та спрямована на затягування розгляду справи, відтак є зловживання правом в розумінні статті 43 ГПК України.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги, заперечень Банку касаційний суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Предметом касаційного оскарження є ухвала Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020, відповідно до якої справу № 911/168/18 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою для вирішення питання про відвід судді за заявою директора ТОВ «Ліферунг ЛТД» Фатули Т.В. Провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді Євсікова О.О.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Так, у своїй касаційній скарзі ТОВ «Ліферунг ЛТД» посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зупиняючи провадження у справі, оскільки з урахуванням статтей 227, 228 ГПК України обов`язкового зупинення провадження у справі у разі надходження заяви про відвід судді не передбачено. А тому вказане рішення суду прийняте з порушенням приписів статтей 227 та 228 ГПК України, пунктів 17, 17.10, 17.12 Перехідних положень ГПК України, що перешкоджає подальшому розгляду справи.

З аналізу касаційної скарги Суд доходить висновку, що остання не містить належного обґрунтування суті порушення або неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та в чому полягає порушення положень вказаних норм чи помилковість їх застосування.

Зміст касаційної скарги зводиться до цитуванням окремих норм ГПК України, та власного трактування Закону. Фактично скаржник лише перераховує норми матеріального та процесуального права, і не зазначає у чому конкретно полягає порушення зазначених норм.

Слід відзначити, що постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі до вирішення питання про відвід судді Північний апеляційний господарський суд керувався статтями 39 та 228 ГПК України (в редакції чинній на дату ухвалення оскаржуваного судового рішення), якими передбачено, що питання зупинення провадження у справі при надходженні заяви про відвід судді, є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності процесуального рішення суду про обґрунтованість чи необґрунтованість заявленого відводу судді.

З огляду на викладене, правильне застосування Північним апеляційним господарським судом норм ГПК України під час постановлення ухвали від 04.02.2020 про зупинення провадження у справі, є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Також колегія суддів звертає увагу, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, §             37, ЄСПЛ, від 18             листопада 2010 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини Levages Prestations Services v. France (№    21920/93, §48, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції доходить висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Ліферунг ЛТД» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020, оскільки правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що касаційна скарга ТОВ «Ліферунг ЛТД» має ряд суттєвих недоліків.

Так, статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги. 
За приписами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень.

Зміст касаційної скарги, по суті, являє собою перелік загальних норм ГПК України та інших нормативно-правових актів, доводи скаржника по суті зводиться до власного тлумачення норм права та до того, що Верховний Суд просто повинен скасувати ухвалу апеляційного господарського суду. 

Разом з цим, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На порушення наведених приписів до поданої касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору, або документів, що підтверджують підстави звільнення від такої сплати.

З урахуванням вищенаведеного, Касаційний господарський суд вважає за необхідне відзначити, що процесуальна поведінка відповідача - ТОВ «Ліферунг ЛТД» при поданні чергової касаційної скарги за підписом директором Фатула Т.В. (за підписом якого в свою чергу і заявлялось клопотання про відвід судді) є свідченням того, що дії товариства (в особі його директора) не направлені на добросовісне користування правами у розумінні статті 43 ГПК України.

Відтак, Касаційний господарський суд вважає за необхідне вчергове звернути увагу скаржника на приписи частин першої та другої статті 43 ГПК України в яких зазначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи обставини даної справи, та застосування заходів процесуального примусу до скаржника ухвалою Верховного Суду від 03.03.2020, конкретно в цьому випадку, Касаційний господарський суд не вбачає підстав для застосування заходів процесуального примусу до ТОВ «Ліферунг ЛТД».

Водночас, колегія суддів звертає увагу ТОВ «Ліферунг ЛТД» на те, що подальші дії товариства стосовно затягування судового процесу можуть бути кваліфіковані судом як зловживання процесуальними правами із застосуванням застосування заходів процесуального примусу.

Керуючись статтею 233, 234, 235, 287, частини другої статті 293 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліферунг ЛТД» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі № 911/168/18.

2.          У задоволенні клопотання Національного Банку України про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліферунг ЛТД» заходів процесуального примусу у вигляді штрафу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Т. Малашенкова 

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                    І. Булгакова