У Х В А Л А        
24 січня 2020 року
м. Київ
справа № 361/1990/18
провадження № 61-1445ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Урбанської Лариси Андріївни про визнання дій неправомірними, скасування постанови від 23 листопада 2016 року,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Київській області), яка підписана представником Перепелицею А. В., на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року, яка не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам частини третьої статті 392 ЦПК України.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною третьою статті 392 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо, зокрема, касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Аналіз доданої до касаційної скарги довіреності від 02 січня 2020 року свідчить, що  Перепелицю А. В.  уповноважено представляти відділ примусового виконання рішень Управління ДВСГТУЮ у Київській області у загальному суді, апеляційних судах, господарському суді, адміністративних судах.
Повноважень представляти інтереси довірителя представником 
 Перепелицею А. В.  у Верховному Суді вказана довіреність від 02 січня 2020 року, не містить.
На підставі викладеного, згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Київській області, яка підписана представником Перепелицею А. В., на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року підлягає поверненню, у зв`язку з тим, що підписана особою, яка не має права її підписувати.
Керуючись статтею 393 ЦПК України,
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області 
від 26 грудня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                   В. М. Коротун