Ухвала
Іменем України
      
21 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 186/1561/18
провадження № 61-680ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних сум, щомісячного відсотку, 3% річних від простроченої суми позики та пені,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року скасовано ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року, якою виправлено описку в резолютивній частині ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2019 року про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду та відмовлено у задоволені заяви про повернення судового збору.
ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, посилаючись на те, що судом при прийнятті постанови не було вирішено питання про судові витрати, які він поніс у зв`язку зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 384,20 грн.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
Суд апеляційної інстанції виходив з відсутності законних підстав для ухвалення додаткового рішення у даній справі, оскільки позовна заява була залишена без розгляду і рішення по суті спору судом не ухвалювалось.
03 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права, та ухвалити нове рішення за його заявою про ухвалення додаткового рішення.
 
Заявник вважає ухвалу суду апеляційної інстанції незаконною і необґрунтованою, оскільки вона ґрунтується на недоведених та неповно з`ясованих обставинах, що мають значення для справи.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку. 
Відповідно до частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Врахувавши викладені в заяві обставини та матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для ухвалення додаткового рішення, виходячи з того, що позовна заява була залишена без розгляду і рішення по суті спору судом не ухвалювалось.
За правилами частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У відповідності до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, а є лише незгодою заявника з його змістом.
Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних сум, щомісячного відсотку, 3% річних від простроченої суми позики та пені.
Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                         В. О. Кузнєцов
 
                                                                                                                   В. М. Ігнатенко
 
                                                                                                                    В. А. Стрільчук