ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/14/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/4490/19 	Токова С. Є.	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       09 січня 2020 року 

м. Черкаси  
                     
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Вініченка Б.Б., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.,

учасники справи: 

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, що подала апеляційну скаргу - представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , 
    
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 9 жовтня 2019 року у складі судді Токової С.Є.,   
                   
                                                           в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 про зміну розмірів аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що  рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 7 лютого 2006 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше встановленого мінімуму. 
11 вересня 2008 року  ОСОБА_1 уклав  шлюб з ОСОБА_5 , який зареєстрований  Тубільцівською сільською радою Черкаського району Черкаської області про, що в Книзі  реєстрації  шлюбів  зроблено  відповідний актовий запис. Від  даного шлюбу народилася донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що він проживає  в селищі Новооржицьке Оржицького району  Полтавської області разом зі своїми непрацездатними батьками, які перебувають на його утриманні. 
З лютого 2006 року він регулярно сплачував аліменти на  утримання доньки  ОСОБА_4 , однак з народженням другої дитини у другому шлюбі, яка також  потребує належного матеріального забезпечення, подальша сплата аліментів у повному розмірі є неможливою. Зокрема, вказує на те, що він тимчасово не працює.
Також зазначає, що він є єдиним годувальником  в сімї,  на його утриманні  перебуває  малолітня донька та двоє непрацездатних батьків пенсійного віку,  допомоги чи додаткових  виплат він не отримує.
Просить змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення  Соснівського районного суду м. Черкаси  від 7 лютого 2006 року з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 ,  зменшивши з 1/4  частини всіх видів  заробітку щомісяця  на 1/6  частину  всіх  видів  заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків  прожиткового мінімуму  для дитини відповідного віку  до досягнення  дитиною  повноліття.
Рішенням  Соснівського районного суду м. Черкаси від 9 жовтня 2019 року  у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального чи сімейного стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному судом розмірі.
Не погоджуючись з рішенням суду,  представник  ОСОБА_1 - ОСОБА_3   подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсності просив  його скасувати  та прийняти нове, яким  позовні  вимоги ОСОБА_1   задовольнити.  
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що  судом першої інстанції при ухваленні рішення не були враховані норми статті  192 СК України.  Не було взято до уваги той факт, що  позивач уклав шлюб 11 вересня 2008  року з ОСОБА_5   від якого має  малолітню доньку - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на його утриманні. Також, не враховано той факт, що батько ОСОБА_1   є  інвалідом  другої групи, не працює  та потребує відповідного догляду  який полягає також у вигляді фінансових затрат. Мати позивача  є пенсіонером та має тяжку  невиліковну хворобу і для підтримання її життєдіяльності необхідне дороге медикаментозне  лікування, яке відповідно до своїх  фінансових можливостей  здійснює позивач.
27 листопада 2019 року ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу в  якому, посилаючись на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, просила  апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду  без змін.
Ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.
Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Соснівського районного суду  м. Черкаси від 7 лютого 2006 року стягнуто з ОСОБА_1   на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше встановленого мінімуму, починаючи з 2 лютого 2006 року і до її повноліття. 
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 11 вересня 2008 року, про що зроблено відповідний актовий запис  за № 12 (а.с.9).
Відповідно до  свідоцтва  про народження  серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в Книзі  реєстрації зроблено відповідний актовий запис  за № 1296. У графі батько вказано - ОСОБА_1 , а в графі мати - ОСОБА_9 (а.с.10).
Рішенням  Соснівського районного суду м. Черкаси  від 30 травня 2017 року  з ОСОБА_1   на користь  ОСОБА_2 стягнуто пеню  за несплату аліментів в розмірі 6 426,32 грн. Дане рішення вступило в законну силу  3 липня 2017 року (а.с.35-36).
Згідно довідки № 1456 від 29 жовтня 2018 року ОСОБА_1   зареєстрований в  АДРЕСА_1 і має  склад сім?ї:  ОСОБА_10 - мати, 1955 року народження;  ОСОБА_11 - батько, 1953 року народження (а.с.11).
Згідно довідки  № 1489 від 29 жовтня 2018 року  Оржицької районної філії  Полтавського обласного  центру зайнятості, ОСОБА_1   не зареєстрований як безробітній станом на 29 жовтня 2018 року (а.с.12).
Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, ОСОБА_1   за період з  24 березня 2011 року  по  30 червня 2014 року має заборгованість в розмірі  25085,90 грн. (а.с.32-33), а  за період з1 вересня 2014 року по 31 липня 2017 року  - 52637,15 грн. (а.с.34).
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Відповідно до статті  192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Дана стаття передбачає можливості зміни розміру аліментів на дитину. У зв`язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров`я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов`язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. 
Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів.
Покращення матеріального положення одержувача аліментів (зокрема, дитини на утримання якої сплачуються аліменти), у результаті якого він перестає бути нужденним у матеріальній допомозі, є підставою для припинення аліментного обов`язку.
Якщо платник зобов`язаний утримувати особу, яка має право на аліменти, незалежно від наявності достатніх засобів (наприклад, відповідно до ст. 184), погіршення матеріального положення платника може стати підставою лише для зменшення розміру аліментів.
Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.
Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).
Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. 
Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції,  відмовляючи в задоволенні позову, прийшов до вмотивованого та обґрунтованого висновку, оскільки  позивач, як на підставу для зменшення розміру аліментів  вказував те, що він проживає зі своїми непрацездатними батьками, які перебувають на його утриманні, однак належних та допустимих доказів  на підтвердження даних доводів   не надав.
Також, в матеріалах справи відсутні докази (виконавчий лист про стягнення  аліментів; рішення суду  про стягнення аліментів чи інші належні та допустимі докази) того, що  ОСОБА_1   утримує доньку від  шлюбу з ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, в позовній заяві  ОСОБА_1 вказує, що він проживає  в селищі Новооржицьке Оржицького району  Полтавської області разом зі своїми батьками, що вбачається з  довідки  від 29 жовтня 2018 року  № 1456  (а.с.11) і  доказів того, що за даною адресою з  ОСОБА_1 проживає чи зареєстровані його дружина -  ОСОБА_5 чи донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матеріалів справи не вбачається.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Крім того, колегія суддів вважає, за доцільне прийняти до уваги  те, що  ІНФОРМАЦІЯ_4   ОСОБА_4   виповниться 18 років, у зв`язку з чим  обов`язок ОСОБА_1 сплачувати аліменти на утримання  своєї доньки, який покладений на нього рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси  від 7 лютого 2016 року припиниться.  
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Враховуючи вищевикладене,  колегія суддів прийшла до висновку  про  відсутність підстав для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення.
Колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника, як на підставу для скасування рішення суду те, що судом першої інстанції, при ухваленні рішення не були враховані норми статті  192 СК України, оскільки дані доводи спростовуються змістом самого рішення.
  Також, колегія суддів не  приймає доводи скаржника, як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами, стосовно того, що на утриманні ОСОБА_1   перебувають його батьки, оскільки сам позивач ніде не працює і доходів не має. 
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382. 383, 384  ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів -
                                                           п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 9 жовтня 2019 року у даній справі залишити без змін
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і  оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

           Судді:                                                                                                               Б. Б. Вініченко  

                                                                                                                                       Ю. В. Сіренко

                                                                                                                                      Т. Л. Фетісова: