Ухвала
 
30 січня 2020 року 
 
м. Київ
 
справа № 759/11251/19
провадження № 61-1622ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» нарішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк» або Банк) у червні 2019року звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 802,75 грн.
 
Позов обґрунтовано тим, що 01 березня 2013 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 4 500,00 грн у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку з визначенням розміру процентної ставки та строків виконання зобов`язання за даним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, видавши відповідачу кредитну картку з відповідним лімітом. Відповідач свої обов`язки системно не виконував, у зв`язку з чим станом на 16 травня 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 26 802,75 грн, яка складається з наступного: 12 223,48 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4 672,72 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, 7 754,04 грн -пеня за прострочене зобов`язання, 400,00 грн - пеня за несвоєчасну сплату боргу; 500,00 грн - штраф фіксована частина, 1 252,51 грн - штраф (процентна складова).
 
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, вважав їх недоведеними та безпідставними. Зокрема позивачем не надано суду доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, з якого суд мав би встановити, який саме розмір грошових коштів було отримано відповідачем. Суд також звертав увагу, що в анкеті-заяві у графі сума бажаного кредитного ліміту по платіжній картці відповідач зазначив 0,00 грн, тоді як в позовній заяві позивач зазначає, що відповідач погодив та отримав кредитний ліміт у розмірі 4 500,00 грн, однак жодних на підтвердження цих обставин не надав.
АТ КБ «ПриватБанк» у січні 2020 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року у вищевказаній справі.
У своїй касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованостіу розмірі 26 802,75 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210 200,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
 
Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
 
З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    І. Ю. Гулейков