УХВАЛА

19 лютого 2020 року 
Київ
справа №802/1170/16-а
адміністративне провадження №К/9901/37936/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Пасічник С.С. в порядку підготовки справи за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Державної фіскальної служби України на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року, до касаційного розгляду

в с т а н о в и в:

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 березня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

В подальшому справу згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано для розгляду касаційної скарги колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: головуючий суддя Пасічник С.С. (суддя-доповідач), судді: Васильєва І.А., Юрченко В.П.

Згідно частини першої статті 344 Кодексу адміністративного судочинства України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень статті 341 цього Кодексу.

Під час проведення підготовки справи до касаційного розгляду в порядку, передбаченому статтею 340 Кодексу адміністративного судочинства України, з`ясовано, що відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи за його участю.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 6 цієї статті передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Справами ж незначної складності, за визначенням частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, є, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з наведеного визначення справ незначної складності, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання відповідача про проведення судового засідання з його повідомленням слід відмовити.

За встановлених обставин та у зв`язку із проведенням необхідних дій з підготовки справи до касаційного розгляду, справа на підставі частини третьої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає призначенню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Керуючись статтями 12, 262, 340, 344 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про участь у судовому засіданні.

Закінчити підготовку даної справи до касаційного розгляду.

Призначити касаційний розгляд справи в приміщенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за адресою: м.Київ, вул.Московська, 8, корп.5 у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) з 21 лютого 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

С.С. Пасічник,
Суддя Верховного Суду