Ухвала
Іменем України
 
15 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-646/09
 
провадження №61-415ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.  Ю. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 липня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області Закопайло О. Ю., на дії державного виконавця,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області Закопайло О. Ю.
 
Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 липня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на момент накладення штрафу на заявника, у нього існувала сума заборгованості по сплаті аліментів, яка сукупно перевищувала суму відповідних платежів за один рік, тому при винесенні постанови про накладення штрафу, державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Скасовано ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 липня 2019 року.
Закрито провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця. 
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що подана заявником в порядку цивільного судочинства скарга на дії державного виконавця про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення штрафу має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.
 
У січні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1  на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 липня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності постанови апеляційного суду.
 
ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії  старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області Закопайло О. Ю. в якій просив визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця від 11 березня 2019 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 55041115 в сумі 8 622,74 грн.
 
На спірні правовідносини поширюється Закон України «Про виконавче провадження», згідно зі статтею 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.
 
Відповідно до частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
 
Отже, імперативною нормою, тобто частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.
 
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 443/1965/18 (провадження  № 14-623цс19).
 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальні частині судового рішення, а зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх спростували. 
 
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 
 
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга  ОСОБА_1  на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 липня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року підлягає залишенню без задоволення.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 липня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області Закопайло О. Ю., на дії державного виконавця.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                       Н. Ю. Сакара      
                                                                                                           С. Ф. Хопта
                                                                                                           В. В. Шипович