ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2020           м.Дніпро                                                                  Справа №  904/3698/19
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),
суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.,   
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу    Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 (повний текст рішення складений 25.10.2019, суддя Новикова Р.Г.)  у справі №904/3698/19
за позовом: Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя 
до відповідача: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро 
про стягнення 47 847 грн. 88 коп.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на свою користь  47 847 грн. 88 коп. збитків.  
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 у справі №904/3698/19 позов задоволено; з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" стягнуто 47 847 грн. 88 коп. збитків та  1 921 грн. судового збору. 
Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що комерційними актами: №460005/254 від 15.02.2019, №460005/542 від 11.04.2019, №460005/551 від 13.04.2019 встановлено недостачу вантажу у вагонах №№56951833, 63162036, 52728441 у кількості 9 упорів.
Місцевий господарський суд погодився із розрахунком позивача вартості втраченого вантажу у сумі 47 847,88 грн.
Місцевим господарським судом відхилені доводи відповідача щодо відсутності в залізничних накладних даних відносно кількості упорів, як такі, що спростовуються наданими позивачем у справі доказами.
Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 у справі №904/3698/19 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що зі змісту залізничних накладних №41263112, 40360067, 40286205 неможливо встановити кількість упорів, якими був обладнаний вантаж, а зі змісту комерційних актів №460005/254 від 15.02.2019, №460005/542 від 11.04.2019, №460005/551 від 13.04.2019 не вбачаються свіжі сліди відсутнього упора. Посилання позивача на креслення не доводить наявності спірного упора під час конкретного спірного перевезення.
Апелянт зазначає, що спірні піддони як тара повертались власнику, упори як знімне обладнання, ніякого функціонального навантаження не несуть, тому є приналежностями до головної речі. Оскільки у графі 20 залізничних накладних відсутні відомості про упори, апелянт вважає недоведеним факт втрати вантажу та, відповідно, підстав для стягнення збитків. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.12.2019 (колегією суддів у складі: головуючий суддя – Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді – Широбокова Л.П., Подобєд І.М.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 у справі №904/3698/19, розгляд скарги призначений у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження. 
24.12.2019 від Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" надійшов відзив на позов, в якому позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Вказує, що залізничні накладні ним заповнювались у відповідності до ЄТСНВ, що відповідає коду вантажу №693176, тому доводи апелянта щодо незазначення упорів є безпідставними. Наявність упорів, на думку позивача, підтверджується також відсутністю зауважень працівників залізниці за результатами перевірки піддонів (з упорами) під час завантаження. 
Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (частина 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України)
Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апелянтом не наведено конкретних обставин справи, які  перешкоджали б розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, у лютому та квітні 2019 року зі станції Одеса-Порт Одеської залізниці вантажовідправником ТОВ "Метнінвест – Шиппінг" на адресу вантажоодержувача ПАТ "Запоріжсталь" за залізничними накладними №41263112, №40360067, №40286205 здійснено відправлення вантажу - піддони металеві з упорами (з`ємне устаткування): №№6893, 6513, 6938, 6615, 6926, 6789, 6803, 6625, 6706, 7003, 6777, 6858, 6992, 6870, 6810, 6639, 6752, 7062, 6709, 6779, 6788, 6790, 6775, 6502 6549, у вагонах: №56951833 (залізнична накладна №41263112), №63162036 (залізнична накладна №40360067), №52728441 (залізнична накладна №40286205).
Вантаж розміщено відповідно до п. 15.15 гл. 3 додатка №3 до СМГС, яким передбачено порядок та визначено схему розміщення та закріплення піддонів, устаткованих одним чи двома пересувними упорами, що є поворотною тарою ПАТ "Запоріжсталь".
На станції Запоріжжя - Ліве Придніпровської залізниці, було проведено комерційну видачу вантажу, що надійшов у вагонах №№56951833, 63162036, 52728441 та складено комерційні акти: №460005/254 від 15.02.2019, №460005/542 від 11.04.2019, №460005/551 від 13.04.2019.
Відповідно до розділу "Д" комерційного акту №460005/254 від 15.02.2019 на підставі актів загальної форми: №0599 від 08.02.2019 станції П`ятихатки-Стикова, №36100 від 10.02.2019 станції Нижньодніпровськ Вузол, №32102 від 13.02.2019 станції Запоріжжя – Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, який надійшов по відправці, вказаній на лицьовій стороні цього акту, з повним вивантаженням, прорахунком кількості місць та перевіркою стану вантажу. Згідно документу значиться: обладнання з`ємне, кількість місць 8, вага нетто 20904 кг, тара 23100кг. У графі 20 значаться піддони: №№6893, 6513, 6938, 6615, 6926, 6789, 6803, 6625. В комерційному відношенні навантаження нижче бортів на 20см, у два штабеля. В кожному штабелі по 4 піддони.  Фактично виявилось 7 піддонів №№ 6513, 6615, 6625, 6789, 6803, 6926, 6938 – з упорами, піддон №6893 – без упору. Піддони з упорами з`єднанні металевим тросом довжиною 120см діаметром 3см. На піддони та упори нанесені номера фарбою. В 1-му штабелі верхнього ярусу на піддоні №6893 є сліди пошкодження в місці з`єднання троса з упором. Пошкодження старого походження, вкрите іржею, упор на піддоні відсутній. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люка закриті. При повторному прорахунку кількості місць і перевірці стану вантажу дані не змінились. Зав. вантажного двору присутній. 
Відповідно до розділу "Д" комерційного акту №460005/542 від 11.04.2019 на підставі актів загальної форми: №1924 від 06.04.2019 станції П`ятихатки-Стикова, №36524 від 08.04.2019 станції Нижньодніпровськ Вузол, №33015 від 09.04.2019р. станції Запоріжжя – Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, який надійшов по відправці, вказаній на лицьовій стороні цього акту, з повним вивантаженням, прорахунком кількості місць та перевіркою стану вантажу. Згідно документу значиться: обладнання з`ємне, кількість місць 8, вага 20904кг, тара 23600кг. В комерційному відношенні навантаження нижче бортів на 50см, у два штабеля. В кожному штабелі по 4 піддони. При вивантаженні виявилось піддони №№6870, 6992 з упорами, піддони №№6858, 6810, 7003, 6777, 6706, 6639 – без упорів. Піддони з упорами з`єднанні металевим тросом довжиною 120см діаметром 3см.  На піддони та упори нанесені номера білою фарбою. В 1-му і 2-му штабелях верхнього ярусу на піддонах №6810, №6858 є сліди пошкодження в місці з`єднання троса з упором. Пошкодження старого походження, вкрите іржею, упори на піддонах відсутні. В 1-му і 2-му штабелях у нижніх ярусах на піддонах №№7003, 6777, 6706, 6639 є сліди пошкодження в місці з`єднання троса з упором. Пошкодження старого походження, вкрите іржею, упори на піддонах відсутні. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті. При повторному прорахунку кількості місць і перевірці стану вантажу дані не змінились. Зав. вантажного двору відсутній. 
Відповідно до розділу "Д" комерційного акту №460005/551 від 13.04.2019 на підставі актів загальної форми: №1910 від 05.04.2019 станції П`ятихатки-Стикова, №36517 від 07.04.2019 станції Нижньодніпровськ Вузол проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, який надійшов по відправці, вказаній на лицьовій стороні цього акту, з повним вивантаженням, прорахунком кількості місць та перевіркою стану вантажу. За документом значиться: обладнання з`ємне, кількість місць 8, вага 20904кг, тара 23000кг.Фактично виявилось: 8 піддонів, з них 6 піддонів з упорами, 2 піддона без упорів. В комерційному відношенні навантаження нижче бортів на 60см, у два штабеля. В кожному штабелі по 4 піддони. При вивантаженні виявилось піддони №№7062, 6709, 6790, 6775, 6502, 6679 з упорами, піддони №№6752, 6788 – без упорів. Піддони з упорами з`єднанні металевим тросом довжиною 120см діаметром 2 см. На піддони та упори нанесені номера білою фарбою. В 1-му і 2-му штабелях верхнього ярусу на піддонах №№6752, 6788 є сліди пошкодження в місці з`єднання троса з упором. Пошкодження старого походження, вкрите іржею, упори на піддонах відсутні. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті. При повторному прорахунку кількості місць і перевірці стану вантажу дані не змінились. Зав. вантажного двору відсутній. 
Зазначені в актах дані, свідчать про втрату вантажу під час перевезення.
Позивач посилається на виявлену недостачу вантажу та просить стягнути її вартість у розмірі 47 847,88 грн., проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору. 
Предметом позову є стягнення нестачі вантажу у розмірі 47 847,88 грн.
Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до п. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (далі Статут), Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.
Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (стаття 3 Статуту).
Згідно зі статтею 5 Статуту на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.
Відповідно до статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.
Відповідно до статті 23 Закону України "Про залізничний транспорт" перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.
Згідно з частиною 1 статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.
Відповідно до вимог статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталося не з його вини.
Статтею 113 Статуту передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.
Відповідно до статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць.
Відповідно до статті 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.
Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України. Відповідно до зазначеної норми, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
У відповідності з приписами статті 115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.
Згідно зі статтею 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме, за недостачу - у розмірі дійсної вартості недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.
Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.
Підстави звільнення залізниці від відповідальності за недостачу вантажу, передбачені статтею 111 Статуту, відсутні.
Комерційними актами: №460005/254 від 15.02.2019, №460005/542 від 11.04.2019, №460005/551 від 13.04.2019 встановлено, що недостача вантажу у вагонах №№56951833, 63162036, 52728441, складає 9 упорів.
Вартість одного упору у вагоні №56951833 складає 4493,88 грн., що підтверджується довідкою №197 від 15.02.2019, тобто загальна сума за 1 упор становить  4493,88 грн.
Вартість одного упору у вагоні №63162036 складає 5419,25 грн., що підтверджується довідкою №520 від 11.04.2019, тобто загальна сума за упори у кількості 6 штук становить 32515,50 грн.
Вартість одного упору у вагоні №52728441 складає 5419,25 грн., що підтверджується довідкою №521 від 13.04.2019, тобто загальна сума за упори у кількості 2 штук становить  10838,50 грн.
Місцевий господарський суд погодився із зробленим позивачем розрахунком розміру збитків, спричинених унаслідок нестачі вантажу на суму  47847,88 грн.
Доводи відповідача щодо відсутності в залізничних накладних даних відносно кількості упорів, місцевим господарським судом відхилені як такі, що спростовуються наданими позивачем у справі доказами.
Апелянт не погоджується із такими висновками місцевого господарського суду та зазначає, що зі змісту залізничних накладних №41263112, 40360067, 40286205 неможливо встановити кількість упорів, якими був обладнаний вантаж, а зі змісту комерційних актів №460005/254 від 15.02.2019, №460005/542 від 11.04.2019, №460005/551 від 13.04.2019 не вбачаються свіжі сліди відсутнього упора. Вказує, що спірні піддони як тара повертались власнику, упори як знімне обладнання ніякого функціонального навантаження не несуть тому є приналежностями до головної речі. Оскільки у графі 20 залізничних накладних відсутні відомості про упори, апелянт вважає недоведеним факт втрати вантажу та, відповідно, підстав для стягнення збитків. 
Між тим апеляційний господарський суд відхиляє вказані доводи апелянта. 
Відповідно до Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 (Додаток 3), найменування вантажу заноситься у графу 20 залізничної накладної у відповідності до Алфавітного списку вантажів Єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів (ЄТСНВ). Вантажі, найменування яких відсутні у списку, зазначаються під тією назвою, під якою вони зазначені в стандартах або технічних умовах на продукцію.
Найменування та кількість відправленого у вагонах №56951833, №63162036, №52728441 вантажу зазначені у графі 20 залізничних накладних №41263112, 40360067, 40286205 у відповідності з Алфавітним списком вантажів Єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів.
В Алфавітному списку ЄТСНВ відсутнє таке найменування вантажу як "піддони з упорами". Натомість, в ЄТСНВ під кодом 693176 міститься найменування вантажу "Обладнання знімне (турнікети, стойки, касети, призми, хлібні щити, стяжки, стропи, тощо)".
Відповідно до роз`яснень Головного комерційного управління Укрзалізниці, металеві піддони, які є багаторазовими засобами кріплення вантажу, перевозяться під кодом ЄТСНВ 693176 "Обладнання знімне (піддони металеві)". Відмінних ознак, передбачених Правилами оформлення перевізних документів, цей вантаж не має. Тому, зазначати в перевізних документах після найменування вантажу структуру піддонів (з упорами чи без упорів) немає потреби через те, що ця структура передбачається у главі 3 Додатку 3 до СМГС, а також кресленні ПК 02031.079.0Г. У гл. 3 додатка 3 до СМГС, відповідно до якого розміщується та кріпиться вантаж (п. 2.4 Правил оформлення перевізних документів) зазначено, що піддон є багаторазовим засобом кріплення та представляє собою зварну металеву конструкцію з жолобом по осі піддону з пересувним упором.
В залізничних накладних №41263112, 40360067, 40286205 відправник у графі 20 зазначив найменування вантажу у повній відповідності з ЄТСНВ "Обладнання знімне (турнікети, стойки, касети, призми, хлібні щити, стяжки, стропи, тощо)", що відповідає коду вантажу № 693176 (графа 23).
Таким чином, відомості, зазначені в графі 20 залізничних накладних №41263112, 40360067, 40286205, є достатнім доказом відправлення піддонів з упорами.
Як підтверджується кресленням ПК 02031.079.0Г, упори є складовою частиною піддонів. Тобто, у накладній зазначена маса піддонів з упорами.
Схема розміщення та кріплення піддонів, облаштованих одним чи двома пересувними упорами, при їхньому поверненні визначена у додатку 3 до СМГС: "...Піддони розміщують у напіввагоні двома штабелями по п`ять чи менше штук в штабелі. Допускається піднесення елементів піддону над верхнім обв`язочним брусом напіввагону не більше 120 мм. Пересувний упор, з`єднаний з піддоном металевим тросом, розміщують в осередку піддона. При відсутності металевого троса або його роз`єднання з піддоном або пересувним упором цей упор розміщують на піддоні, розташованому в одному з нижніх ярусів штабеля. Під час навантаження порожніх піддонів повинно забезпечуватися дотримання умов навантаження пересувних упорів на піддонах, в тому числі, комплектність упорів".
Таким чином, факт наявності упорів у складі піддонів підтверджується технічною документацією та додатком 3 до СМГС.
Пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення передбачено, що загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.
До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об`єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом - виробником цистерни).
Відповідно до статті 52 Статуту залізниць України та пункту 12 Правил видачі вантажів на станції призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу в разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження на відкритому рухомому складі або в критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачено Правилами. У зазначених випадках тарні й штучні вантажі видаються з перевіркою кількості й стану вантажу тільки в пошкоджених місцях. 
Пунктом 22 Правил видачі вантажів передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.
У даному випадку, як спосіб визначення маси вантажу на станції відправлення згідно з даними в залізничній накладній визначено "по стандарту", тобто є стандартна маса одного місця (одного піддону), про що зазначено в накладній (графа 26 залізничної накладної), яка помножується на кількість місць і разом становить загальну масу вантажу у вагоні. Таким самим способом визначається маса вантажу на станції призначення, тобто, немає потреби у зважуванні вантажу.
Відповідно до пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній (графа 38) договір перевезення вважається укладеним.
Таким чином, факт наявності упорів як складової піддонів підтверджується календарним штемпелем залізниці на залізничних накладних і прийняттям їх до перевезення без зауважень, а факт несхоронності вантажу у належному вигляді підтверджується належним доказом - комерційним актом, складеним представниками залізниці.
Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України. Відповідно до зазначеної норми майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, в силу частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).
З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем поданими доказами доведено обставини, на які він послався в обґрунтування позовних вимог,  апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги. 
Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта. 
Керуючись ст. 129, ст. 275, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 у справі №904/3698/19 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 у справі №904/3698/19 залишити без змін. 
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя                                                                             Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                                     Л.П. Широбокова

Суддя                                                                                                      І. М. Подобєд