Справа № 303/78/20

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

28.02.2020                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., перевіривши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,
                                                в с т а н о в и в :
постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 лютого 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючий, 
визнаний винним і на нього накладено адміністративне стягнення: за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; за ч. 3 ст. 126 КУпАП – у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.
       На підставі ст. 36 КУпАП ОСОБА_1 визначено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн..

Згідно постанови, 28.12.2019 о 05 год. 27 хв. по вул. Духновича, 75 у м. Мукачево ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Combo», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, і від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на місці зупинки та у медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків, чим скоїв передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.
28.12.2019 о 05 год. 05 хв. по вул. Духновича, 75 у м. Мукачево ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Combo», д.н.з. НОМЕР_1 , маючи обмеження у праві керування згідно постанови Мукачівського РВ ДВС ГТУЮ 50612592 від 25.02.2019, чим скоїв передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність постанови, порушує питання про її скасування. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 з таких підстав. 
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
         Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин, і лише на підставі клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
           Вищевказана норма - ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що повістка про виклик до суду першої інстанції надсилались ОСОБА_1 на адресу, зазначену в протоколах про адміністративне правопорушення, що в свою чергу свідчить про те, що судом першої інстанції вжито всіх передбачених законодавством заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи щодо нього.
При цьому, враховується те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).
З наявного в матеріалах справи супровідного листа вбачається, що копія постанови направлена на адресу ОСОБА_1 у день її винесення – 06.02.2020, тобто в межах передбаченого ч. 1 ст. 285 КУпАП строку на вручення чи направлення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, копії судового рішення.
         Як убачається зі штампу вхідної кореспонденції Мукачівського міськрайонного суду, що міститься на першій сторінці апеляційної скарги, апеляційна скарга, датою виготовлення якої є 24.02.2020 поступила до суду 25.02.2020, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження судового рішення, а саме на 19-й день із моменту винесення постанови та на 8-й день із моменту закінчення строку на апеляційне оскарження.
       При цьому, до апеляційної скарги не додано будь-яких достовірних даних (конверту, тощо), які б свідчили про те, що апеляційну скаргу подано (здано на пошту) у передбачений законом строк, а саме до 17.02.2020 включно. Відсутні такі дані й у матеріалах справи.
Крім того, зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї документів не вбачається, що ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення.
Посилаючись в апеляційній скарзі на факти розгляду справи без участі ОСОБА_1 та неповідомлення його про такий розгляд, останній не посилається на вказані обставини як на такі, що перешкодили йому своєчасно подати апеляційну скаргу і, при цьому, не заявляє відповідного обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
Вищенаведені норми та обставини, у своїй сукупності, свідчать про необхідність повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 , як особі, що її подала.
При прийнятті рішення про повернення апеляційної скарги враховується те, що саме неухильне дотримання вимог КУпАП є гарантією права на справедливий судовий розгляд, гарантією права на доступ до суду; що суд, за відсутності клопотань не вправі поновлювати пропущений апелянтами строк на апеляційне оскарження, витребовувати будь-які докази, тощо; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення, у тому числі й без заявленого клопотання про поновлення такого строку, та прийняття поданої з пропуском такого строку апеляційної скарги до розгляду, порушує принцип юридичної визначеності, який не дозволяє ставити під сумнів остаточні судові рішення без переконливих підстав у суспільних інтересах.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті. 

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                                               П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, подану на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ч 3 ст. 126 КУпАП – повернути ОСОБА_1 як особі, що її подала, разом із доданими до неї матеріалами, а також надіслати йому копію постанови.
           Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан