ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року	Львів	Справа № 140/2489/19 пров. № 857/13045/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:             Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року, головуючий суддя – Мачульський В.В., ухвалене у о 15:17 год. в м. Луцьку, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області про визнання необґрунтованим та скасування висновку службового розслідування, визнання протиправним та скасування наказів,-

                                                    В С Т А Н О В И В:

В серпні 2019 року позивач – ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області, в якому просила визнати необґрунтованим та скасувати висновок службового розслідування, проведеного відповідно до наказу №388-од від 20.12.2018 року; визнати протиправними та скасувати накази №3-с від 05.08.2019 року “Про накладення дисциплінарного стягнення”, №4-с від 05.08.2019 року “Про внесення змін до наказу Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області від 05.08.2019 року “Про накладення дисциплінарного стягнення”.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що за допущений дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 2  частини другої  статті 65 Закону України “Про Державну службу” позивача було попереджено про неповну службову відповідність відповідно до вимог частини четвертої статті 66 Закону України “Про Державну службу”. Позивач вважала, що дисциплінарне стягнення на неї накладено не об`єктивно, без встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини.
Вказувала, що підставою накладення дисциплінарного стягнення є недотримання підпункту 2 частини першої статті 8 Закону України “Про Державну службу” та Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування під час проведення позапланової перевірки, що призвело до виникнення конфлікту із фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 . Ці, як вважає відповідач, дисциплінарні правопорушення встановлені проведеним службовим розслідування за скаргою ОСОБА_2 в ході дисциплінарного провадження відносно позивача. Позивач зазначала, що дисциплінарного проступку не вчиняла, а викладені ОСОБА_2 в своїй скарзі звинувачення щодо упередженості, зацікавленості та неправомірних дій позивача є абсурдними, надуманими та безпідставними. 
Висновок службового розслідування про наявність в її діях дисциплінарного проступку, на підставі якого було внесено подання дисциплінарної комісії та видавався наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності, є необ`єктивним та необґрунтованим, а наказ про накладення стягнення незаконним.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано накази Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області № 3-с від 05.08.2019 року “Про накладення дисциплінарного стягнення” на ОСОБА_1 у вигляді попередження про неповну службову відповідність та № 4-с від  05.08.2019 року “Про внесення змін до наказу № 3-с від 05.08.2019 року “Про накладення дисциплінарного стягнення”; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що  за результатами дисциплінарного провадження, службовим розслідуванням зроблено висновок про те, що позивач під час проведення позапланової перевірки вчинила дії, які негативно вплинули на авторитет державної служби, а також репутацію державного органу, що розцінюється як факт порушення правил етичної поведінки державного службовця, а відтак оскаржені накази відповідають вимогам чинного законодавства.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
Позивач та його представник заперечили проти апеляційної скарги, вважають оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, наказом ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області від 20.12.2018 року №388-од “Про відкриття дисциплінарного провадження” на підставі службової записки комісії в складі Козія О.О., Кожевнікова Г.Г., Нестерука Р.В., Омельчук С.М. від 20.12.2018 року, з метою об`єктивної перевірки фактів та з`ясування всіх обставин, викладених у скарзі ФОП ОСОБА_2 від 03.12.2018 року вх. №К-246 стосовно можливих неправомірних дій начальника управління захисту споживачів ОСОБА_1 , відкрито дисциплінарне провадження стосовно позивача (т. 1, а.с. 53). Пунктом 2 вказаного наказу доручено дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області провести службове розслідування у строк протягом одного місяця з дня винесення цього наказу; сформувати дисциплінарну справу на надати висновок про наявність чи відсутність у діях начальника управління захисту прав споживачів ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстав для притягнення її до дисциплінарного відповідальності.
Наказом від 22.01.2019 року №20-од “Про продовження строку службового розслідування” продовжено строк службового розслідування встановленого наказом №288-од від 20.12.2018 року “Про відкриття дисциплінарного провадження” (т. 1, а.с. 54).  Пунктом 2 вказаного наказу доручено дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області до 20.02.2019 року підготувати висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.
20.02.2019 року дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області склала висновок за результатами службового розслідування стосовно начальника управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області Хмарук Т.Є., відповідно до якого за результатами службового розслідування, встановлено, що позивач у процесі розгляду скарги споживача ОСОБА_3 та проведення позапланової перевірки у ФОП ОСОБА_2 не дотримано вимоги наступних нормативно-правових актів:   підпунктів 2, 6, 7, 8  частини першої статті 8 Закону України “Про державну службу”;  “Методичних рекомендацій фіксування процесів здійснення планових або позапланових заходів державного нагляду (контролю) засобами відеофіксації” затверджених 31.07.2018 року Головою Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів В ОСОБА_4 Лапою;  Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених Наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 року №158, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.08.2016 року за №1203/29333 (т. 1 а.с. 218-224).
01.08.2019 року дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області склала висновок про наявність в діях державного службовця ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстави для притягнення до дисциплінарного відповідальності (т. 1, а.с. 231). Як слідує із вказаного висновку, комісією встановлено факт неетичної поведінки начальником управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області Хмарук Т.Є. у процесі проведення позапланової перевірки у ФОП ОСОБА_2 за скаргою споживача ОСОБА_3 , не дотримано вимоги: Закону України “Про державну службу” (підпункт 2 частини першої статті 8); Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених Наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 року №158, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.08.2016 року за №1203/29333, а тому вважає, що ОСОБА_1 допущений дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 2 частини другої статті 65 Закону України “Про державну службу”.
Наказом виконуючого обов`язки начальника ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області від 05.08.2019 року № 3-с “Про накладення дисциплінарного стягнення”  за допущений дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 2 частини другої статті 65 Закону України “Про Державну службу” позивача було попереджено про неповну службову відповідність відповідно до вимог частини третьої статті 66 Закону України “Про Державну службу” (т. 1, а.с. 22). Наказом виконуючого обов`язки начальника ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області від 05.08.2019 року №4-е “Про внесення змін до наказу Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області від 05.08.2019 року № 3-е “Про накладення дисциплінарного стягнення””, внесено зміни до пункту 2 наказу № 3-е “Про накладення дисциплінарного стягнення”, а саме викладено його в такій редакції: “ 2. За допущений дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 2 частини другої статті 65 Закону України “Про Державну службу” позивача було попереджено про неповну службову відповідність відповідно до вимог частини четвертої статті 66 Закону України “Про Державну службу” (т. 1, а.с. 21).
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що жодних вагомих, чітких та узгоджених доказів, які б вказували на правомірність та обґрунтованість спірних наказів   відповідач не надав, натомість спірні накази прийнято лише з формальних підстав, відтак притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність  є безпідставним.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Закон України «Про державну службу» (в редакції, на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.
Відповідно до частини 1 статті 71 Закону з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування.
Частиною 9 цієї статті передбачено, що за результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Статтею 73 Закону встановлено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.
Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Пунктом 2 частини 1 статті 8 Закону передбачено, що державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 65 Закону дисциплінарним проступком є порушення правил етичної поведінки державних службовців.
Згідно із ч. 1 статті 66 Закону до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: зауваження; догана; попередження про неповну службову відповідність; звільнення з посади державної служби.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.
Відповідно до ч. 4 статті 66 Закону у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.
Частиною 1 статті 67 Закону дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Матеріалами справи підтверджено, що підставою для відкриття дисциплінарного провадження щодо позивача слугувала службова записка комісії в складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 В ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 20.12.2018 року (т.1., а.с. 88-89). Зі змісту вказаної записки та наявних в матеріалах справи документів слідує, що 03.12.2018 року до ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області звернулася ФОП ОСОБА_2 із скаргою на дії ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 104-108). 18.12.2018 року ФОП ОСОБА_2 додала до вказаної скарги доповнення (т.1, а.с. 110). Скаржниця у своїй скарзі від 03.12.2018 вказує, що 29.11.2018 року начальником управління захисту споживачів Хмарук Т.Є. та головним спеціалістом відділу контролю у сферах захисту споживачів, реклами, антитютюнового законодавства управління захисту споживачів Остапюк Н.Є. проведено позапланову перевірку у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на предмет дотримання законодавства про захист прав споживачів при наданні послуг із виготовлення кухонних меблів споживачу ОСОБА_3 . Під час проведення перевірки з`ясовувались обставини, викладені у скарзі ОСОБА_3 .. Дані дії фіксувались за допомогою відеореєстратора. В подальшому, 30.11.2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_10 та підприємець ОСОБА_2 продовжили перевірку у приміщенні управління захисту споживачів у м. Луцьку по вул. Ковельській, 8 та у житловому будинку споживача ОСОБА_3 за адресою: с АДРЕСА_1 . Разом з тим, ФОП ОСОБА_2 в доповненні до скарги на дії начальника управління захисту споживачів Хмарук Т.Є. від 18.12.2018 року вказано, що відеозапис перевірки у будинку споживача ОСОБА_3 та у службовому кабінеті управління захисту споживачів під час вручення акту і припису не зроблено свідомо, хоча її - ОСОБА_2 , було попереджено про проведення відеофіксації, вона не заперечувала, а ОСОБА_1 вмикала і вимикала відеореєстратор. ФОП ОСОБА_2 також вказує, що під час проведення перевірки за скаргою ОСОБА_3   ОСОБА_1  діяла упереджено в інтересах осіб, які перебувають у дружніх відносинах з членами її родини, використовуючи свої службові повноваження.
Під час перегляду матеріалів відеофіксації дисциплінарною комісією встановлено, шо під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_2 29.11.2018, ОСОБА_1 вказала ФОП ОСОБА_2 : “Щось у Вас якісь завжди проблеми із споживачами. Дуже часто пишуть на Вас споживачі скарги останнім часом. І в суди скаржаться на ОСОБА_11 ”. На це ФОП ОСОБА_2 вимагала від начальника управління захисту споживачів Хмарук Т.Є. підтвердити свої звинувачення. На що ОСОБА_1 відповіла, що за останні три роки проводилася одна перевірка. В свою чергу, ФОП ОСОБА_2 апелювала, що це не підтверджує факт частих скарг споживачів та звернень до суду і звинувачення з боку начальника управління захисту споживачів Хмарук ОСОБА_12 .Є. є безпідставними.
Дисциплінарна комісія на підставі даного відеозапису встановила, що перевірка проходила в напруженій атмосфері. Проте, ОСОБА_1 при наданні усних пояснень, повідомила дисциплінарну комісію Головного управління, що всі звинувачення та заперечення, викладені у скарзі ФОП ОСОБА_2 від 03.12.2018 №К-246 та доповнення до скарги № К-246 від 18.12.2018 стосовно неї, вона вважає неправдивими та безпідставними. Крім того, ОСОБА_1 , зазначила, що під час перевірки, на її пропозицію надати пояснення, ОСОБА_2 відмовилась, вмотивувати відмову настанням перерви на обід. На зауваження Дисциплінарної комісії Головного управління стосовно того, що відповідно до Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” - планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку, ОСОБА_1 відповіла запитанням: “А де вказано графік розпорядку ФОП Кононової?”. Дисциплінарна комісія встановила, що факти щодо звинувачення ОСОБА_1 ОСОБА_2 у відмові надати пояснення – безпідставні, оскільки відеозаписами підтверджується, що  підприємець надавала всі запитувані документи і усні пояснення, а стосовно письмового пояснення, сказала що у зв`язку з перервою на обід, вона може надати пояснення після обіду. Крім того, Дисциплінарною комісією із відеозаписів перевірки встановлено, що на дверях магазину у ТЦ “ЮВАНТ”, м. Луцьк, вул. Карпенка - Карого 1А, де здійснювалась перевірка, вказано графік роботи, де передбачено з 13 до 14 год. обідню перерву, відтак ОСОБА_1 надала Дисциплінарній комісії завідомо неправдиву інформацію, адже вона особисто була присутня на перевірці і ознайомлена з графіком роботи ФОП ОСОБА_2 .
За результатами дисциплінарного провадження, в тому числі і проведення службового розслідування, Дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що начальник управління захисту споживачів Хмарук Т.Є. під час проведення позапланової перевірки у ФОП ОСОБА_2 вчинила дії, що негативно вплинули на авторитет державної служби, а також репутацію державного органу, нею не дотримано вимоги: Закону України “Про державну службу” (підпункт 2 частини першої статті 8); Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 року №158, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.08.2016 року за №1203/29333.
Однак, у висновку службового розслідування та оскаржених наказах не вказано, які конкретно обов`язки, який саме пункт Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства з питань державної служби від 05.08.2016 року №158 було  порушено позивачем.
В ході судового розгляду відповідачем не доведено, що сказана позивачем фраза в ході проведення позапланової перевірки призвела до виникнення конфлікту, та в результаті є достатньою підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, який є крайнім заходом дисциплінарного впливу за порушення правил етичної поведінки державних службовців, оскільки в подальшому без будь-яких конфліктів була продовжена бесіда позивача з підприємцем та погоджено, що після обідньої перерви перевірка  буде проведена в приміщенні ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області, де вона і надалі проходила.
Матеріали справи також підтверджують, що скарги ФОП ОСОБА_2 від 03.12.2018 року та від 18.12.2018 року перш за все стосувалися дотримання ОСОБА_1 порядку відеофіксації та перебування у дружніх відносинах з членами родини ОСОБА_3 за скаргою якої проводилася перевірка, проте вказані обставини не лягли в основу висновку дисциплінарної комісії про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку. 
В даних скаргах жодним чином не вказано, що позивач під час виконання своїх посадових обов`язків недотримувалась загальновизнаних етичних норм поведінки, була недоброзичливою,  неввічливою, чи недотримувалась культури спілкування.  
Колегія суддів звертає увагу на те, що службове розслідування проводилось з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку не в межах підстав, що слугували для відкриття дисциплінарної справи. 
Також, слід звернути увагу, що в ході службового розслідування дисциплінарною комісією не встановлено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку з обставин, викладених у скарзі ФОП ОСОБА_2 від 03.12.2018 року вх. №К-246 стосовно можливих неправомірних дій начальника управління захисту споживачів ОСОБА_1 , на підставі якої було відкрито дисциплінарне провадження.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що жодних вагомих, чітких та узгоджених доказів, які б вказували на правомірність та обґрунтованість спірних наказів відповідачем не надано, а спірні накази прийнято з формальних підстав, через що позовні вимоги в цій частині є підставними та обгрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

                                                    П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у справі №140/2489/19 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	

Повний текст постанови складено 30.01.2020 року.