П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  676/3129/19 
Головуючий у 1-й інстанції:  Семенюк В.В. 
          Суддя-доповідач:  Іваненко Т.В. 

06 лютого 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Іваненко Т.В. 
суддів:  Граб Л.С.  Сторчака В. Ю. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  ухвалу   Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області  від  19 грудня 2019 року (місце постановлення ухвали - м. Кам`янець-Подільський) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної  поліції в Хмельницькій області про  визнання дій інспектора протиправними та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 
В С Т А Н О В И В :
В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Кам`янець-Подільського РВП Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області Танаса О.В. про визнання дій інспектора протиправними та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 297063 від 06.05.2019 року.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03 грудня 2019 року позов задоволено.
Визнано неправомірними дії інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Кам`янець-Подільського РВП Кам"янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області Танаса Олександра Валентиновича, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серії ДПО18 № 297063 від 06.05.2019 року.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Кам`янець-Подільського РВП Кам"янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області Танасом Олександром Валентиновичем, Серії ДПО18 № 297063 від 06.05.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження по адміністративній справі закрито.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

03.12.2019 року представник позивача - адвокат Сторожук А.В. звернувся до суду з заявою про прийняття додаткового рішення про відшкодування судових витрат, які поніс позивач, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 грн .
В обґрунтування вимог зазначав, що він приймав участь у розгляді даної справи та отримав від позивача за надання правової допомоги - 5500 грн. До заяви додано: договір про надання правової допомоги від 10.05.2019 року, додаткову угоду від 10.05.2019 року, акт прийняття-передачі наданих послуг від 03.12.2019 року, рахунок від 03.12.2019 року та квитанцію про оплату наданих послуг за надання правничої допомоги за договором на суму 5500 грн.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 19.12.2019 року у задоволенні заяви представника позивача адвоката Сторожука Андрія Вікторовича про відшкодування судових витрат та в ухваленні додаткового рішення  відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції не знайшов підстав для стягнення із відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 5500 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою представник позивача - адвокат Сторожук А.В.   звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції  ат прийняти нове додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 грн  на користь позивача.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Від відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник відповідача просить залишити без задоволення апеляційну скаргу представника позивача та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом пункту першого частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.

На підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 10.05.2019 року, додаткову угоду від 10.05.2019 року, акт прийняття-передачі наданих послуг від 03.12.2019 року, рахунок від 03.12.2019 року та квитанцію про оплату наданих послуг за надання правової допомоги за договором на суму 5500 грн.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З матеріалів справи встановлено, що Сторожук А.В. представляв інтереси позивача в шістьох судових засіданнях: 24.05.2019, 12.06.2019, 21.06.2019, 17.07.2019, 06.11.2019, 03.12.2019.
Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг від 03.12.2019 року сторони погодили та підтвердили факт надання правової допомоги та її вартість:
-  підготовка позовної заяви (2 год.) - 700,00 грн;
- представництво інтересів в судовому засіданні  24.05.2019 (1 судодень) - 800,00грн;
- представництво інтересів в судовому засіданні 12.06.2019 (1 судодень) - 800,00грн;
- представництво інтересів в судовому засіданні 21.06.2019 (1 судодень) - 800,00грн;
- представництво інтересів в судовому засіданні 17.07.2019 (1 судодень) - 800,00грн;
- представництво інтересів в судовому засіданні 06.11.2019 (1 судодень) - 800,00грн;
- представництво інтересів в судовому засіданні 03.12.2019 (1 судодень) - 800,00грн.
Як доказ оплати послуг, наданих адвокатом позивачу, до матеріалів справи додано рахунок від 03.12.2019 року, Прибутковий касовий ордер №03/12 від 03.12.2019 та Квитанція до прибуткового касового ордеру №03/12 від 03.12.2019 року про прийняття від ОСОБА_1 коштів в розмірі 5500 грн (а.с. 89-92).

Судова колегія вважає, що розмір судових витрат 5500,00 грн є необґрунтованим, оскільки дана сума не співрозмірна зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції, незважаючи на те, що дана категорія справ відносить до термінових справ (ст.286 КАС України "Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності"), відбулося шість судових засідань в період з травня 2019 по грудень 2019. 
Позивачем сплачено адвокату 4800 грн (6 судодні по 800 грн) за представництво його інтересів в судових засіданнях, що є неспівмірним з витраченим адвокатом часом, так як фактично, згідно журналів судових засідань, загальний час розгляду даної справи в суді склав 04год 08 хв.

При цьому, поняття розрахунку вартості за надання правової (правничої) допомоги такого, як "судодень" жодним нормативно-правовим актом не передбачено.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 01.10.2018 у справі №569/17904/17 (76885538) Верховий Суд зауважив, що на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Таким чином, проаналізувавши зроблений представником позивача розрахунок, враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви про відшкодування судових витрат на правничу допомогу та зменшити розмір витрат на правничу допомогу  до 1300,00 грн (700 грн (за підготовку позовної заяви) +600 грн (за представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях)).  

Колегія суддів враховує висновок щодо застосування норм права, висловлений у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 200/14113/18-а, згідно з яким суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. 

Посилання відповідача у відзиві на апеляційну скаргу на те, що докази про понесенні витрати позивачем на правничу допомогу надані лише до суду після розгляду справи, у зв`язку з чим позивач порушив вимоги ст.79 КАС України, а тому суд не має брати вказані докази до уваги, колегія суддів вважає безпідставними та зазначає таке.
Дослідивши звукозапис судового засідання суду першої інстанції від 03.12.2019 року, яке відбулось за участі представників позивача та відповідача, судом встановлено, що представником позивача усно заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу та намір після судового засідання звернутись до суду з відповідною заявою, що і було зроблено.
Частиною 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналогічна правова норма закріплена у ч. 3 ст. 143 КАС України, якою передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному  статтею 252  цього Кодексу (ч. 5 ст. 143 КАС України).
Частиною 2 ст. 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Тож, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області понесених судових витрат  у розмірі 1300 гривень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також неправильно застосовано норми процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення заяви. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити  частково.
Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2019 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (код ЄДРПОУ40108824) понесені судові витрати  у розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі  11 лютого 2020 року.

Головуючий	 	 	Іваненко Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Сторчак В. Ю.