ПОСТАНОВА 
іменем України

11 лютого 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 396/1124/18
провадження № 22-ц/4809/279/20 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,
за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Помічнянська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Українська Наталія Михайлівна, 
особа, яка не приймала участі у справі - ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 , на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області  від 25 липня 2018 року у складі судді Шепетько В.І.,
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.
В обґрунтування позову посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 4,01 га, що знаходиться на території Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3524084800:02:002:0600. Вказав, що оригінал державного акту на право приватної власності на зазначену земельну ділянку серії Р1 №327921, виданий 22 травня 2002 року, не зберігся. 
Приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Українською Н.М. позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , оскільки позивачем не було надано документ, який підтверджує родинні стосунки спадкоємця ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_4 . Також спадкоємцем не було надано оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 4,01 га, що знаходиться на території Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.
Посилаючись на зазначені обставини просив суд встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості батько - син, а також визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку.
Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області  від 25 липня 2018 рокупозов  ОСОБА_1 до Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа, на стороні відповідача: Приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Українська Наталія Михайлівна,  про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задоволено.
Встановлено факт родинних відносин за ступенем спорідненості батько - син між ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 4,01 га, кадастровий номер 3524084800:02:002:0600, яка знаходиться на території Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, після смерті його батька - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Не погоджуючись із зазначеним рішенням  ОСОБА_2 , яка не приймала участі у справі та в інтересах якої діє законний представник - ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати  та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області  від 25 липня 2018 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 , без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.
Законний представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та представник ОСОБА_6 підтримали доводи поданої апеляційної скарги, просили її задовольнити.
ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідач та третя особа у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Представник відповідача Л.Чорновірова направила клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача (а.с.133).
Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності відповідача та третьої особи на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27 лютого 2017 (а.с.15).
Як убачається зі свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 10 листопада 1971 року, виданого Помошною РАЦС Добровеличківского району Кіровоградскої області, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.14). 
Як убачається з заповіту, посвідченого секретарем Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого 09 вересня 2015 року у реєстрі за №49, ОСОБА_4 належне йому майно заповів сину ОСОБА_1 (а.с.13).
Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №327921 ОСОБА_4 на підставі розпорядження Новоукраїнської районної державної адміністрації від 30 квітня 2002 року №329-р передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,01 га, розташовану на території Помічнянської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12).
Як свідчать матеріали спадкової справи №41/2017, заведеної Приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Українською Н.М., після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.42).
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №6 від 29 травня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що ним не було надано документ, який підтверджує родинні стосунки спадкоємця ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_4 , а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.4).
Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення, оскільки у позивача відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, та позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку, а тому це право підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.
Проте, колегія суддів вважає, що з таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з такого.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.
Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно із ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
При розгляді справи про спадкування суд має встановити місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Також у матеріалах справи має бути обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.
05 грудня 2016 року ОСОБА_4 було складено заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: земельну ділянку, розташовану на території Помічнянської сільської ради, розміром 4,01 га, що належить спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на землю серії РІ №327921 та має кадастровий номер 3524084800:02:002:0600, заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.47).
Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2018 року у справі №396/1116/17 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 , Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Українська Наталія Михайлівна, про визнання заповіту недійсним відмовлено (а.с.16-19). 
Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 травня 2018 року у справі №396/1116/17 рішення Новоукраїнського районного суду від 26 лютого 2018 року скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсним заповіт від 05 грудня 2016 року, складений в с. Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області від імені ОСОБА_4 посвідчений секретарем Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та зареєстрований в реєстрі за №37 (а.с.20-22).
Апеляційним судом встановлено, що у подальшому постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 липня 2019 року у справі №396/1116/17 касаційну скаргу ОСОБА_3 - представника неповнолітньої ОСОБА_2 , задоволено частково. Постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 травня 2018 року скасовано. Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від  26  лютого 2018 року залишено в силі (а.с.80-84).
Отже, заповіт від 05 грудня 2016 року, складений в с. Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області від імені Щєки Анатолія Павловича, посвідчений секретарем Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та зареєстрований в реєстрі за №37, є дійсним.
Проте судом першої інстанції при розгляді справи не було з`ясовано зазначених вище вимог, зокрема не залучено усіх спадкоємців після смерті ОСОБА_4  для повного та всебічного з`ясування обставин справи.
Суд на зазначені обставини уваги не звернув та вирішив справу без залучення ОСОБА_2 до участі у справі, чим порушив її права та інтереси.
Відповідно до ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Нормами цивільно-процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доводів сторін у справі та доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо. Однак, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості залучати до участі у справі інших осіб.
Отже, суд першої інстанції вказаних вимог закону не врахував, неповно з`ясував обставини справи, які мають значення для справи, не притягнув до участі у справі всіх осіб, які повинні бути залучені до участі у справі, чим порушив норми процесуального права. За таких обставин рішення суду відповідно до ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Отже, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2305 грн. 20 коп. за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 , задовольнити.
Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області  від 25 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача: приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області - Українська Наталія Михайлівна,  про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання:     АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) 2305 (дві тисячі триста п`ять) грн. 20 коп. судових витрат. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2020 року.

Головуючий суддя         О.І. Чельник

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний