Дата документу 26.02.2020 Справа № 329/953/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
         Єдиний унікальний № 329/953/19                                           Головуючий у 1 інстанції 
         № провадження 22-ц/807/821/2020 Проценко А.М.
Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.
       Суддів: Кухаря С.В.
                Онищенко Е.А.                
За участю секретаря: Книш С.В. 
       
       розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,
В С Т А Н О В И В:
       У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона з 11 червні 1994 року по 19 червня 2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем. 
Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час навчається на денній форми навчання за контрактом у Запорізькому національному університеті на факультеті «Соціологія та управління». 
Вказує, що вона самостійно не має можливості повною мірю забезпечувати доньку всім необхідним для її повноцінного навчання та розвитку.
Відповідач є особою працездатного віку та має постійне місце роботи, він може та повинен надавати допомогу на утримання доньки, але в добровільному порядку допомоги на утримання доньки не надає, одній утримувати доньку їй важко.
Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку, щомісячно, на утримання повнолітньої доньки, до закінчення нею навчального закладу.
Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2019 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, починаючи з 01.11.2019 року і до закінчення нею навчання у Запорізькому національному університеті.
Допущено до негайного виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не врахована думка відповідача, який не заперечує проти сплати аліментів за навчання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн., що покриває повністю навчання доньки та залишаються кошти на поточні витрати, які супроводжують навчання. Залишилось поза увагою суду стан здоров`я відповідача. Наголошує, що зобов`язання щодо утримування повнолітніх дітей, які продовжують навчання покладено не лише на батька, а й на матір також. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким стягнути з нього 1 500,00 грн. щомісячно на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, починаючи з 01.11.2019 року і до закінчення нею навчання.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_4  та ОСОБА_1  перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 червня 1994 року до  ІНФОРМАЦІЯ_2 , від якого  ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася донька –  ОСОБА_3 . Дитина проживає з матір`ю та навчається на 3 курсі факультету соціології та управління Запорізького національного університету, на денній формі навчання.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами право на стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини.
Колегія суддів погоджується частково із зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Колегія суддів погоджуючись з тим, що вимоги позивача в частині стягнення аліментів на навчання, не погоджується в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, оскільки висновки суду першої інстанції в цій частині не повністю відповідають вимогам закону та обставинам справи.
Судом першої інстанції не враховано, що відповідно до договору про надання освітніх послуг між Запорізьким національним університетом та позивачем від 15.08.2019 року, вартість навчання складає 2019 – 2020 – 10340 грн. та 2020 – 2021 – 10340 грн., що на місяць складає 862 грн.
При визначенні розміру зазначених аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Статтею 199 СК України передбачений обов`язок саме батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання з відповідача слід стягнути в розмірі 1/6 частини, виходячи з того, що розмір заробітної плати відповідача складає 10000 грн.
Крім того, всупереч ст. 199 СК України суд першої інстанції у рішенні не зазначив, що аліменти пов`язані з навчанням дитини стягуються до досягнення нею 23 років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
З урахуванням викладеного, колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів.
Вимога відповідача про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі визначаються судом за заявою одержувача.
З матеріалів справи вбачається, що зазначеної заяви позивачем подано не було.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2019 року по цій справі в частині визначення розміру аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, починаючи з 1 листопада 2019 року і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років.
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
         Дата складання повної постанови 02 березня 2020 року.
                Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар
       
                Е.А. Онищенко