П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/9128/19 
                                                     Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Горовенко Анна Василівна  
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
17 лютого 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Мацького Є.М.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року (м. Житомир, 19 серпня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в переведенні на пенсію по втраті годувальника відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язати відповідача перевести позивача, з моменту звернення, на пенсію по втраті годувальника відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_1 14.02.2003.
Згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 від 07.10.1991 ОСОБА_2 був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №302328 ОСОБА_2 з 11.06.2018 встановлено першу А групу інвалідності безстроково у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 01.08.2018.
Згідно із експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії від 23.10.2018 встановлено, що захворювання ОСОБА_2 , яке призвело до його смерті, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
ОСОБА_1 , відповідно до посвідчення № НОМЕР_4 с, виданого Житомирською обласною державною адміністрацією 26.11.2018, є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів першої категорії смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою.
09 січня 2019 року позивач звернулась до Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській із заявою про перехід на пенсію в разі втрати годувальника згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом №330/03 від 18.01.2019 відмовило позивачу в переході на пенсію по втраті годувальника згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з тих підстав, що відповідно до п.2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до заяви про призначення пенсії у зв"язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника. Для підтвердження факту виконання робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження є довідка ф.122, у разі неможливості подання довідки за формою №122 для визначення права на призначення пенсії подаються інші (первинні) документи, що стверджують періоди роботи в зоні відчуження. Також зазначено, що незавірена копія акту від 12.05.1986 не може підтверджувати факт роботи в зоні відчуження ОСОБА_2 , оскільки там не зазначено повністю прізвище, ім`я та по батькові, саме тому не може бути врахована, як підстава переходу позивача на пенсію по втраті годувальника.
Окрім того, листом №3549/03 від 24.05.2019 Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивачу, що 18.01.2019 органом Пенсійного фонду України було зроблено запит для перевірки відомостей що містяться у довідці про заробітну плату за роботу в зоні відчуження, виданої ЗАТ "СПМК-8" на ОСОБА_2 . У ході перевірки з`ясувалось що на підприємстві не збереглось жодного документу щодо роботи працівника ЗАТ СПМК - 8 в населених пунктах зони відчуження.
Так, ст.10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV) передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Загальні умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені в статті 36 Закону України №1058-IV, відповідно до якої пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. При цьому згідно з п.1 ч.2 статті 36 Закону України №1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
В силу ч. 3 ст. 36 Закону України №1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
За змістом ч.1 ст. 37 Закону України №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на одного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.
З матеріалів справи встановлено, що позивач, перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 та на момент його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримувала пенсію за віком, а тому є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника - ОСОБА_2 ., що в стою чергу відповідачем не заперечується.
Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ) визначено, що пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.
Отже, отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що було призначено померлому годувальнику.
Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
Частиною 4 ст. 57 Закону №796-ХІІ визначено, що порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 №1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №1210).
Згідно з п. 1 Порядку №1210 пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
В відповідності до п. 11 Порядку №1210 мінімальний розмір пенсії у разі втрати годувальника становить: на одного непрацездатного члена сім`ї померлого годувальника, який був на його утриманні - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника.
Постановою правління Пенсійного фонду України "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»" №22-1 від 25.11.2005, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (далі - Порядок №22-1).
Пунктом 2.3. Порядку №22-1 визначений вичерпний перелік документів, необхідних для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Так до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, якими є документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, а також індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року, які надаються відділом персоніфікованого обліку для підтвердження заробітної плати та довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року, яка подається за бажанням пенсіонера. 
Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог ч. 1 ст. 40 Закону.
Вимогами п. 2.8. Порядку №22-1 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за бажанням пенсіонера за документами, що є у пенсійній справі, та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії.
З матеріалів справи встановлено, що чоловік позивача - ОСОБА_2 був учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, мав встановлену інвалідність 1 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та на момент його смерті - 30.07.2018 отримував пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
В матеріалах справи наявні копії документів на підставі яких ОСОБА_2 було призначено та нараховано пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, довідка про заробітну плату одержану ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження.
Також, слід звернути увагу, що розмір заробітної плати та документи на підставі яких ОСОБА_2 призначено пенсію не оспорюється відповідачем.
При цьому, відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії по втраті годувальника вмотивована тим, що неможливо підтвердити факт роботи померлого годувальника в зоні відчуження, оскільки в акті від 12.05.1986 не зазначено повністю прізвище, ім`я по батькові - ОСОБА_2 , однак вказана відповідачем підстава відмови у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника є неоґрунтованою, оскільки при призначенні (переведення) на пенсію у зв`язку з втратою годувальника органи Пенсійного фонду України здійснюють розрахунок розміру пенсії на підставі документів, що знаходяться у архівній пенсійній справі померлого (годувальника) та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення йому пенсії.
Крім того, слід зауважити, що нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку особи, яка звертається за призначенням пенсії у разі втрати годувальника, доводити наявність підстав для призначення пенсії померлому (годувальнику).
Так само, факт роботи ОСОБА_2 з 28.04.1986 по 14.05.1986 в зоні відчуження в с.Журба, Овруцького району, Житомирської області встановлено рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 02.02.1994 у справі №2-147.
Беручи до уваги встановлені обставини справи, право на отримання пенсії ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вже було встановлене відповідачем на момент призначення йому пенсії, в тому числі було встановлено факт роботи померлого годувальника в зоні відчуження у відповідності до вимог законодавства, що діяло на момент призначення. Тому вказані факти не підлягають доведенню особою, яка звертається за призначенням пенсії у разі втрати годувальника.
Відтак, відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у переведенні її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Згідно з ч.3 ст.45 Закону України №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Отже, враховуючи дату звернення позивача до відповідача - 09.01.2019, позивач має бути преведений на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 09.01.2019.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України
          
Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Залімський І. Г.