ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 р. 	Справа № 520/6532/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Катунова В.В. ,  Бершова Г.Є. 
за участю секретаря судового засідання  Клочко Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційним скаргами Управління поліції охорони в Харківській області, Департаменту поліції охорони на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019, суддя Горшкова О.О., повний текст складено 20.09.19, по справі № 520/6532/19
за позовом    ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2  
до     Департаменту поліції охорони ,     Управління поліції охорони в Харківській області      третя особи      Національна поліція України 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, у якому просила визнати протиправними дії Департаменту поліції охорони та Управління поліції охорони в Харківській області щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) членам його сім`ї ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 .; зобов`язати Департамент поліції охорони та Управління поліції охорони в Харківській області призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) членам його сім`ї ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) виходячи з 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому буде прийматися рішення про виплату цієї одноразової грошової допомоги.
Рішенням Харківського окружного суду від 11.09.2019 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправними дії Департаменту поліції охорони  щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги  у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , членам його сім`ї  - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
Скасовано висновок Департаменту поліції охорони від 06.02.2019 року про відмову в призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язано Управління поліції охорони в Харківській області повторно скласти висновок про призначення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до вимог "Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського", який затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 року та Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 року та направити вказаний висновок для затвердження на адресу Департаменту поліції охорони з урахуванням висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із таким рішенням суду Департамент поліції охорони подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, апелянт зазначив, що на момент загибелі ОСОБА_3 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, а також вчинив неправомірні дії, а саме адміністративне правопорушення, що крім іншого призвело до дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим відсутні підстави для виплати одноразової грошової допомоги в силу п. 1 ч. 1 ст. 101 Закону України «Про Національну поліцію».
Управління поліції охорони в Харківській області також не погодившись із рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт вказав, що безпідставним є вихід суду першої інстанції за межі позовних вимог та зобов`язання відповідача вчинити певні дії, оскільки при прийнятті цього ж рішення суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях відповідача ознак протиправності.
У судовому засіданні представники відповідачів підтримали апеляційні скарги, просили її задовольнити.
Позивач та представник позивача у судовому засіданні проти доводів апеляційних скарг заперечували, вважали рішення суду першої інстанції таким, що не підлягає скасуванню.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.  
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судовим розглядом, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року по справі № 520/9108/18 визнано протиправними дії Департаменту поліції охорони по поверненню складеного Управлінням поліції охорони в Харківській області висновку від 19.02.2018 р. про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , членам його сім`ї ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 .; зобов`язано Департамент поліції охорони вирішити по суті питання про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) членам його сім`ї ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). 
Зазначене рішення суду набрало законної сили 01.03.2019 року.
Частиною 4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вказаним рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року по справі 520/9108/18 встановлено, що 07.02.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Управління поліції охорони в Харківській області з заявою  про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_3 
ІНФОРМАЦІЯ_4 року батьки померлого ОСОБА_3 також звернулись до Управління поліції охорони в Харківській області з цього приводу.
Листом від 12.02.2018 року ОСОБА_1 також звернулась з цим питання до  Департаменту поліції охорони.
Управлінням поліції охорони в Харківській області складений висновок від 23.04.2018 року про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. старшому сержанту поліції поліцейського батальйону поліції охорони № 1 Управління поліції охорони в Харківській області у сумі 440 500,00 грн., який направлений з необхідним пакетом документів до  Департаменту поліції охорони для прийняття рішення по суті питання з приводу призначення та проведення виплати.
В подальшому Департаментом поліції охорони 05.03.2018 року на адресу позивача надано відповідь №К-48, якою повідомлено, що рішення про затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги буде прийматись Департаментом після набрання чинності рішення суду за фактом дорожньо-транспортної події, що сталася 17.11.2015, яким буде надана оцінка діям кожної із сторін.
Однак, через 15 календарних днів, Департамент листом від 20.03.2018 року № 1137/43/3/01-2018 повернув матеріали для призначення одноразової грошової допомоги без прийняття рішення, та зазначив, що  згідно Акту №1 про нещасний випадок невиробничого характеру по формі НТ, загиблий  - ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння, а також згідно з висновком службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди, встановлено, що старший сержант поліції ОСОБА_3 перебуваючи поза службою, рухаючись по проїзній частині дороги у цивільному одязі темного кольору, у темну пору року доби, порушив вимоги п.4.4 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до висновку комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи №04/25-КЕ/2017 від 27.03.2017р. (в кримінальному провадженні №12015220000000906), водій ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який в момент його виявлення водієм знаходився в небезпечній зоні на правій стороні дороги по напрямку руху вказаного транспортного засобу. В даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.10.1 та п.12.3 Правил дорожнього руху України, та знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Листом № 1554/43/40/01-2018 від 23.04.2018 року Управління поліції охорони в Харківській області повідомило позивача про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги.
Вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 20.02.2019 року по кримінальній справі № 644/2218/17 визнано винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України (за наїзд на ОСОБА_6 під час його загибелі у ДТП), призначено   покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Зазначений вирок та постанову ВЛК від 15.03.2019 року № 33/41-3-18 листом від 21.03.2019 року ОСОБА_1 надала на адресу Департаменту поліції охорони.
Листом Управління поліції охорони в Харківській області від 08.04.2019 року № 708/43/40/01-2019 ОСОБА_1 повідомлено, що листом Управління поліції охорони Харківської області від 27.02.2019 року № 441/43/40/01-2019 подані матеріали та складені цим органом документи щодо виплати одноразової грошової допомоги вдруге надіслані на адресу Департаменту поліції охорони.
Крім того, листом Департаменту поліції охорони від 25.03.2019 року № 1235/43/3/01-2019 повідомлено, що відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 по справі № 520/9108/18 на засіданні комісії з виплати одноразової грошової допомоги (протокол від 14.03.2019 № 2) Департаментом поліції охорони прийнято рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі пп. "б" п. 1 ст. 101 Закону України "Про Національну поліцію".
Департаментом поліції охорони 06.02.2019 року складено висновок про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 на підставі підпункту «б» п. 1 ст. 101 Закону України «Про Національну поліцію».
Позивач, не погодившись із відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги, звернулась до суду із даним позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності законодавчо визначених підстав, передбачених ст. 101 Закону України "Про Національну поліцію", відмови у призначенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 .
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію".
Розділом IX зазначеного Закону врегульовані питання соціального захисту поліцейських.
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію", одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі 1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин; 2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції.
Статтею 99 зазначеного Закону передбачено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: 1) загибелі (смерті) поліцейського (пункт 1) - 750 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; 2) смерті поліцейського (пункт 2) - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
У той же час, ст. 98 Закону визначено, що у випадках, зазначених у пунктах 1, 2 частини першої статті 97 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) поліцейського. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) поліцейського визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 101 Закону призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) поліцейського є наслідком, зокрема, учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства.
Згідно з ч. 2 ст. 97 Закону Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України. 
Відповідно до ст.ст. 97 - 101 Закону України „Про Національну поліцію" та з метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.
Пунктом 1, 3 розд. III Порядку передбачено, що формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у органах поліції, навчальних закладах здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці  органів поліції та навчальних закладів, а також фахівцями військово-лікарської комісії.
Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції,  навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів (далі - останнім місцем проходження служби).
Розділом IV Порядку визначено, що у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою.
Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.
Пунктом 4 розд. IV Порядку встановлено, що у Департаменті поліції охорони Національної поліції України та територіальних органах поліції охорони, висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів, а також керівником територіального органу поліції охорони за місцем проходження поліцейським служби, або особами, які виконують їх обов`язки. 
Висновок органу поліції охорони про призначення ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, разом з оригіналами документів та розрахунком потреби в коштах для виплати ОГД (додаток 3), копії довідки про включення розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів) до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, завірені належним чином, надсилаються для перевірки до Департаменту поліції охорони Національної поліції України. 
Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє начальник Департаменту поліції охорони Національної поліції або особа, яка виконує його обов`язки. 
У разі затвердження/відмови висновок, разом з оригіналами документів надсилається Департаментом поліції охорони Національної поліції України до відповідного органу поліції охорони. 
Розрахунок потреби в коштах для виплати ОГД, в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, разом із копією висновку про призначення ОГД та копією довідки про включення розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів) до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, завіреними належним чином, направляється Департаментом поліції охорони Національної поліції України, до фінансового підрозділу центрального органу управління поліції супровідним листом, з підтвердженням проведення перевірки отриманих матеріалів стосовно призначення допомоги та клопотанням щодо виділення асигнування органу поліції охорони, в якому проходив (проходить) службу поліцейський. 
Керівник органу поліції охорони у п`ятнадцятиденний термін після надходження затвердженого висновку приймає рішення про призначення виплати ОГД, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - надсилає особі письмове повідомлення із зазначенням підстав такої відмови.
Відповідно до п. 5, 7 розд. IV Порядку виділення коштів органам поліції для виплати ОГД здійснюється фінансовим підрозділом центрального органу управління поліції шляхом розподілу асигнувань в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України на зазначені цілі.
ОГД виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження- в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції або навчальних закладів.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання функціонування органів поліції охорони як територіальних органів Національної поліції та ліквідації деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ від 13.10.2015 № 834, Управління поліції охорони є територіальним органом національної поліції і має статус органу державної влади та окремої юридичної особи, яка входить до сфери управління Департаменту поліції охорони (інша юридична особа, орган управління в системі органів поліції охорони), утримується виключно за рахунок коштів, які надходять по укладених договорах на надання охоронних послуг (тобто - є небюджетною установою), крім проведення виплат ОГД. 
Згідно з пп. 9 п. 5 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 877,) та з наказом Національної поліції України від 05.12.2016 № 1266, Управління поліції охорони включено в мережу одержувачів бюджетних коштів територіальних органів поліції охорони саме для здійснення виплат ОГД у зв`язку зі смертю або інвалідністю поліцейських і має відкритий у відповідному органі Держказначейства бюджетний рахунок для отримання бюджетних коштів для виплати ОГД. 
Отже, колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції, що відповідач - Управління поліції охорони в Харківській області не наділений правом самостійного прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні ОГД позивачу, оскільки вирішення зазначеного питання залежить від відповідних рішень Департаменту поліції охорони та Національної поліції України, а саме у разі затвердження Департаментом поліції охорони складеного Управлінням поліції охорони відповідного висновку про призначення ОГД, а також після виділення Управлінню поліції охорони відповідних бюджетних коштів для виплати ОГД безпосередньо Національною поліцією України та після надходження цих бюджетних коштів на відповідний казначейський рахунок Управління поліції охорони.
Надаючи оцінку правомірності дій Департаменту поліції охорони колегія суддів виходить з наступного.
Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу III, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою.
У Департаменті поліції охорони Національної поліції України та територіальних органах поліції охорони, висновок про призначення ОГД складається працівникові фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів, а також керівником територіального органу поліції охорони за місцем проходження поліцейським служби, або особами, які виконують їх обов`язки.
Висновок органу поліції охорони про призначення ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, разом з оригіналами документів та розрахунком потреби в коштах для виплати ОГД, копії довідки про включення розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів) до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, завірені належним  чином, надсилаються для перевірки до Департаменту поліції охорони Національної поліції України.
Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє начальник Департаменту поліції охорони Національної поліції або особа, яка виконує його обов`язки.
У разі затвердження/відмови висновок, разом з оригіналами  документів надсилається Департаментом поліції охорони Національної поліції України до відповідного органу поліції охорони.
Отже, за наслідками розгляду пакету документів щодо виплати одноразової грошової допомоги із висновком Управління поліції охорони в Харківській області складений про призначення одноразової грошової допомоги Департамент поліції охорони зобов`язаний або затвердити складений Управлінням поліції охорони в Харківській області висновок або відмовити у його затвердженні.
Так, підставою відмови у призначенні ти виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 . Департаментом поліції охорони вказано п. 1 ч.1 ст. 101 Закону  України «Про Національну поліцію», відповідно до якого призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) поліцейського є наслідком, зокрема, учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.
Обґрунтовуючи свою позицію, Департамент поліції охорони зазначає, що члени сім`ї ОСОБА_3 не набули права на отримання одноразової грошової допомоги з огляду на вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, яким підтверджено листом Харківського обласного бюро судово - медичної експертизи від 20.11.2015 № 2002, в якому зафіксовано, що у крові загиблого ОСОБА_3 виявлено алкоголь  - 1,35 проміле, та у сечі - 2,27 %.
З цього приводу, судом першої інстанції вірно зазначено, що наведені обставини вже були предметом дослідження Харківським окружним адміністративним судом в рамках адміністративної справи № 520/9108/18.
Так, судом першої інстанції при прийнятті рішення від 22.01.2019 року по справі № 520/9108/18, що набрало законної сили, сформульовано висновки стосовно того, що факт перебування ОСОБА_3 в момент загибелі в легкій стадії сп`яніння згідно із законом не може прямо ототожнюватись із таким діянням як вчинення дій у стані алкогольного сп`яніння, наслідком яких стала смерть від ДТП, та у даному випадку не виключено настання негативних наслідків у вигляді смерті поліцейського за рахунок дії фактору третьої сторонньої особи - водія автомобілю та безвідносно до поведінки самого поліцейського.
При цьому, є безпідставними доводи Департаменту поліції охорони стосовно перебування ОСОБА_3 в момент загибелі у стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня, оскільки лист Харківського обласного бюро судово - медичної експертизи від 20.11.2015 № 2002 не містить таких даних, а Департамент поліції охорони не наділений функціями стосовно визначення таких показників.
Також, є необґрунтованими доводи Департаменту поліції охорони щодо наявності в діях ОСОБА_7 ознак вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 127 КУпАП України, з огляду на відсутність відповідного вироку (рішення) суду, що набрало законної сили законної сили, яким встановлено наявність в діях ОСОБА_7 ознак вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 127 КУпАП України.
Натомість, висновком комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи №04/25-КЕ/2017 від 27.03.2017 року встановлено, що саме дії водія ОСОБА_4 знаходились з технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням ДТП.
При цьому, причинного зв`язку між діями ОСОБА_3 та виникненням ДТП експертом не встановлено, що дало підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 порушення п. 4.4 ПДР України.
Крім того, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.02.2019 року по кримінальній справі № 644/2218/17 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, останнього визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України.
Зазначеним вироком надано оцінку події ДТП, що призвела до загибелі ОСОБА_3 , зокрема й діям ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .
Так, порушення правил дорожнього руху України ОСОБА_5 , які знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи транспортним засобом, не зорієнтувався в дорожній обстановці, при виникненні небезпеки у вигляді пішохода ОСОБА_3 , який в цей час рухався попереду нього по його смузі руху в попутному напрямку та якого він об`єктивно спроможній був виявити, не прийняв заходи до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, і допустив на нього наїзд, що спричинило вищевказані наслідки.
При цьому, висновків щодо протиправності дій ОСОБА_3 , які призвели до вказаних наслідків, судом при розгляді кримінальної справи № 644/2218/17 не зроблено, ознак таких дій не встановлено.
Отже, вищенаведене спростовує твердження відповідача про вчинення ОСОБА_3 діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням, що в силу п. 1 ч.1 ст. 101 Закону  України «Про Національну поліцію» є підставою відмови у призначення членам сім`ї загиблого поліцейського одноразової грошової допомоги.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо безпідставності відмови Департаменту поліції охорони у призначенні одноразової грошової допомоги із посиланням на п. 1 ч.1 ст. 101 Закону  України «Про Національну поліцію».
З огляду на викладене та беручи до уваги, що інших підстав відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, передбачених законом, Департамент поліції охорони, складаючи висновок від 06.02.2019 року, не визначив, колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції щодо протиправності дій Департаменту поліції охорони та Управління поліції охорони в Харківській області, які полягали у відмові у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 членам його сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Також, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для виходу за межі позовних вимог, ґрунтуючись на принципі ефективності захисту прав людини, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Так відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.
При цьому, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави.
Отже, враховуючи встановлені судовим розглядом обставини, з метою обрання найбільш ефективного способу захисту прав та відновлення законних інтересів позивача є доцільним вихід за межі позовних вимог шляхом скасування висновку Департаменту поліції охорони від 06.02.2019 року про відмову в призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, враховуючи, що призначенню та виплаті Департаментом поліції охорони та Управлінням поліції охорони в Харківській області одноразової грошової допомоги передує обов`язок Управління поліції охорони в Харківській області складення висновку про призначення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо зобов`язання Управління поліції охорони в Харківській області повторно скласти та направити для затвердження до Департаменту поліції охорони висновок про призначення одноразової грошової допомоги.
Доводам апеляційних скарг судом надана оцінка та встановлено, що висновків суду вони не спростовують.
Отже, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції обґрунтовано прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Управління поліції охорони в Харківській області, Департаменту поліції охорони - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 по справі № 520/6532/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов    Г.Є. Бершов   	
Постанова складена в повному обсязі  20.01.20.