Провадження № 33/4820/55/20 
Справа № 685/1477/19 Головуючий в 1-й інстанції Самойлович А. П. 
Категорія: ч.1 ст.130КУпАП Доповідач Кулеша Л. М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2020 року м. Хмельницький
Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судових засідань Цугель А.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2019 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем-ремонтником на Теофільському цукровому заводі,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

За постановою суду, 03 жовтня 2019 року о 14 год. 16 хв. по вул. Соборна, 1А,  в смт.Теофіполь, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2111 (номерний знак НОМЕР_1 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння – запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови, тремтінням пальців рук. Від запропонованого інспектором поліції проходження огляду на встановлення стану сп`яніння у місці зупинки транспортного засобу з застосуванням технічного засобу або у закладі охорони здоров`я відмовився.

ОСОБА_1 , в поданій апеляційній скарзі, просить постанову місцевого суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що він звертався до суду першої інстанції з клопотанням про виклик в судове засідання свідків правопорушення та поліцейських, що проводили документування, однак суддя вказане клопотання залишив без задоволення і не зазначив мотивів.
Крім того, суддя в рішенні керується припущеннями, а не наданими доказами. 
Так суддя зазначив, що з відеозапису вбачається, що автомобіль ВАЗ-2111 (номерний знак НОМЕР_1 ) стоїть на проїжджій частині біля одного з під`їздів житлового будинку, у якого горіли стоп-сигнали, і зробив висновок, що автомобіль закінчив рух і припустив, що ним керував ОСОБА_2 , хоча вказаний автомобіль був технічно не справний і правильно припаркований, двигун був вимкнений, і апелянт ним не керував.
Апелянт зазначає, що, в той день, не керував транспортним засобом, а тому відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
На його думку постанова судді першої інстанції ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення та поясненнях свідків, які безпосередньо в судовому засіданні не допитувались, на відеозаписі не зафіксовано факт керування ним транспортним засобом, тому вважає, що постанова винесена з грубим порушенням чинного законодавства України і підлягає скасуванню, крім того судом не дотримано вимог ст.ст.245,280КУпАП.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали адміністративного справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.
Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №390764 від 03.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 03 жовтня 2019 року о 14 год. 16 хв. по вул. Соборна, 1А,  в смт Теофіполь, керував автомобілем ВАЗ-2111 (номерний знак НОМЕР_1 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння – запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови, тремтінням пальців рук. Від запропонованого проходження огляду на встановлення стану сп`яніння у місці зупинки транспортного засобу з застосуванням технічного засобу або у закладі охорони здоров`я відмовився. (а.с.2).
З поясненнь свідків ОСОБА_3 (а.с.3) та ОСОБА_4 (а.с.4) слідує, що вони були очевидцями того, як ОСОБА_1 відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу “Драгер”, та в медичному закладі і були присутніми при складанні протоколу, чого не заперечує в апеляційній інстанції ОСОБА_1 .
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини  ОСОБА_1  у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів,  ОСОБА_1  не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
Так, у судовому засіданні апеляційної інстанції при перегляді відеозапису,  вбачається, що транспортний засіб ВАЗ-2111 (номерний знак НОМЕР_1 ), який належить  ОСОБА_1 , не був припаркований біля будинку, а стояв посеред проїжджої частини з включеними стопами. Працівники поліції під`їхали і запропонували йому припаркувати автомобіль та повідомили, останньому,  що в транспортному засобі не працює один із стопів. З поведінки ОСОБА_1 убачається, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, та при спілкуванні із працівниками поліції, висловлюється нецензурними словами, не заперечує, що вживав спиртні напої. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі він відмовився в присутності 2 свідків. Свідки були присутні і при складанні щодо нього адміністративного протоколу.
Твердження ОСОБА_1 в процесі апеляційного розгляду та в апеляційній скарзі про те, що він не керував транспортним засобом, останній, був у несправному стані і правильно припаркований, спростовується даним відеозаписом. Крім того, ОСОБА_1 не заперечував вживання алкогольних напоїв, що також, на думку суду, було підставою для відмови його від огляду на стан сп`яніння.
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.  
Накладене на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя- 

п о с т а н о в и л а:

Постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2019 року щодо  ОСОБА_1  залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

       Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                         Л.М.Кулеша