ПОСТАНОВА
Іменем України

06 лютого 2020 року 
Київ
справа №816/1258/16
адміністративне провадження №К/9901/20362/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Білак  М.  В.,
суддів: Губської  О.  А., Калашнікової  О.  В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу 
за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області
на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 2  листопада 2016  року (суддя - Ясиновський  І.  Г.)
та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20  грудня 2016  року (головуючий суддя - Кононенко  З.  О., судді: Калитка  О.  М., Бондар  В.  О.)
у справі №816/1258/16
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Полтавській області 
про визнання протиправним та скасування наказу.
І. РУХ СПРАВИ
1.          У серпні 2016  року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі - ГУ НП в Полтавській області) від 11  липня 2016  року №  741 в частині оголошення їй суворої догани. 
2.          В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що службове розслідування, за наслідками якого було видано оскаржуваний наказ, проведено з численними порушеннями, а саме: до проведення службового розслідування не був залучений безпосередній начальник ОСОБА_1 - начальник слідчого відділу Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області - ОСОБА_19.; позивачка не була ознайомлена з висновками службового розслідування; для складання відповідного висновку від 7  липня 2016  року залучені акти перегляду відеозаписів, які датовані 8  липня 2016  року. Позивачка зауважила, що перебуваючи у складі слідчо-оперативної групи (далі - СОГ) Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області, в якості слідчого, повідомила з місця події чергову частину Полтавського відділу поліції про попередню кваліфікацію правопорушення, зазначаючи пункт, частину та статтю Кримінального кодексу України, з огляду на що повністю виконала вимоги абзацу 2 пункту 2.1 Інструкції про оперативне інформування в органах і підрозділах внутрішніх справ, внутрішніх військах та навчальних закладах МВС України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22  жовтня  2012  року №  940 (далі - Інструкція №  940).
3.          Полтавський окружний адміністративний суд постановою від 2  листопада 2016  року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20  грудня 2016  року, позов задовольнив. Визнав протиправним та скасував наказ ГУНП України в Полтавській області від 11  липня 2016  року №  741 в частині оголошення суворої догани слідчому Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанту поліції ОСОБА_20.
4.          Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ГУНП в Полтавській області звернулося з касаційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
5.          У запереченнях на касаційну скаргу позивачка, посилаючись на законність рішень судів першої та апеляційної інстанцій, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів без змін. 
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ 
6.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , з 10  березня 1999  року перебувала на службі в органах внутрішніх справ України. З 7  листопада 2015  року позивачка проходить службу в Національній поліції, а на посаді слідчого перебуває з 4  березня 2016  року.
7.          З 3 червня 2016 року по 4  червня 2016  року ОСОБА_1 заступила на добове чергування у складі СОГ Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області.
8.          4 червня 2016  року о 1 год. 18 хв., до чергової частини Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області надійшли повідомлення, від особи яка не назвалась, про те, що за адресою: АДРЕСА_1 відбувається бійка.
9.          4 червня 2016  року о 2 год. 42 хв. та о 2 год. 45 хв. до чергової частини Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області надійшли повідомлення від лікаря першої Полтавської міської клінічної лікарні про те, що до лікарні звернулися громадянин ОСОБА_2 та громадянин ОСОБА_3 з тілесними ушкодженнями, які останні отримали від невідомих осіб за адресою:  
АДРЕСА_2 .          Згідно пояснень свідків у справі: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зазначені повідомлення отримав диспетчер чергової частини та вніс їх у відповідну базу, на підставі чого старший інспектор чергової частини Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 та помічник оперативного чергового частини Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4., перебуваючи на добовому чергуванні, внесли відповідну інформацію в журнал єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені правопорушення та інші події в Полтавському відділу поліції ГУНП в Полтавській області.
11.          Старший інспектор чергової частини Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_1 про необхідність виїзду на місце події.
12.          На момент приїзду СОГ Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області на місці події знаходились працівники патрульної поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 
13.          В ході проведення перевірки слідчий ОСОБА_1 опитала адміністратора розважального закладу, зі слів якого їй стало відомо, що в концерт-холі перебувала невідома особа, яка згодом назвала себе на ім`я ОСОБА_11 , який намагався потрапити до закладу, але працівники охорони його не пропустили, через його неправомірну поведінку під час останнього візиту, через що громадянин ОСОБА_11 розпочав бійку. Працівники СОГ Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області намагались опитати чоловіка на ім`я ОСОБА_11 , який підтвердив своє ім`я та єдине що він міг пояснити, це те що він нікому тілесних ушкоджень не заподіював, що він є колишнім працівником поліції, а потім відмовився надавати будь-які пояснення згідно зі статтею 63 Конституції України. Оскільки відомості про особу чоловіка на ім`я ОСОБА_11 на місці події не вдалося з`ясувати, і ніхто з присутніх на місці події не надав свідчень щодо особи ОСОБА_11, слідча ОСОБА_1 доручила працівникам патрульної поліції доставити його до лікарні для проходження медичного огляду на вміст алкоголю в крові.
14.          З метою встановлення усіх обставин справи та для отримання свідчень від потерпілих, СОГ Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області направилась до травмпункту першої Полтавської міської клінічної лікарні, де були відібрані заяви про вчинене кримінальне правопорушення, свідчення та повідомлення про обставини спричинення тілесних ушкоджень.
15.          30  червня 2016  року ГУНП в Полтавській області, під час моніторингу мережі інтернет на сайті громадського об`єднання «Полтавська Січ», виявлено відео можливих неправомірних дій поліцейського роти ДПС ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції ОСОБА_12 .
16.          З метою з`ясування обставин справи, відповідно до вимог пункту 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 13  березня  2013  року №  230 (далі - Інструкція №  230), ГУНП в Полтавській області видало наказ від 30червня 2016  року №  444 «Про призначення службового розслідування». Проведення службового розслідування доручено комісії в складі: голови комісії - полковника поліції ОСОБА_13 , заступник начальника ГУНП в Полтавській області; членів комісії: майора поліції ОСОБА_15., тимчасово виконуючий обов`язки начальника УКЗ ГУНП в Полтавській області; майора поліції ОСОБА_14 , командир роти ДПС ГУНП в Полтавській області; старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16., старший інспектор УКЗ ГУНП.
17.          За результатами службового розслідування по факту висвітлення інформації негативного характеру в мережі інтернет та засобах масової інформації щодо неправомірних дій з боку поліцейського роти ДПС ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції ОСОБА_12 . складений висновок 7  липня 2016  року, затверджений 11  липня 2016  року начальником ГУНП в Полтавській області ОСОБА_17.
18.          У вказаному висновку, зокрема зазначено, що за порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22  лютого 2006  року №  3460 «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Дисциплінарний статут), абзацу 2 пункту 2.1 розділу 2 Інструкції №  940, що виявилось в не інформуванні чергової частини про подію, яка в подальшому викликала широкий суспільний резонанс, слідчому Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанту поліції ОСОБА_1 слід оголосити сувору догану.
19.          Пунктом 2 наказу ГУНП в Полтавській області від 11  липня 2016  року №  741 «Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності» (пункт 2) за порушення Дисциплінарного статуту, абзацу 2 пункту 2.1 розділу 2 Інструкції №  940, а саме: не інформування чергової частини про подію, що з часом викликала широкий суспільний резонанс, слідчому Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголошено сувору догану.
20.          Не погоджуючись з пунктом 2 вищезазначеного наказу ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_1 оскаржила його до суду.
IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
21.          Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що при винесенні спірного наказу в частині оголошення суворої догани слідчому Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області лейтенанту поліції ОСОБА_20 . відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення, чим порушено права позивачки.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
22.          В обґрунтування поданої касаційної скарги відповідач вказав, що суди дійшли помилкового висновку, що відповідачем під час проведення службового розслідування, відповідно до пункту 3.4 Інструкції №  230, не було залучено безпосереднього керівника позивачки, оскільки наказ про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення завірявся її прямим начальником - начальником слідчого управління ГУНП в Полтавській області ОСОБА_18.
23.          Також скаржник зазначає, що надаючи оцінку оскаржуваному наказу в частині порушення ОСОБА_1 абзацу 2 пункту 2.1 розділу 2 Інструкції №  940, суди не надали оцінки порушенню позивачкою статті 7 Дисциплінарного статуту, оскільки в наказі також було зазначено про порушення позивачкою положень цієї статті.
V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
24.          Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити наступне.
25.          Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
26.          Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 2 КАС України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
27.          Аналогічне положення закріплено в пункті 1 частини другої статті 2 КАС України (в редакції після 15 грудня 2017 року).
28.          Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, регламентовано Законом України «Про Національну поліцію» від 2  липня 2015  року №  580-VIII (далі - Закон №  580-VIII).
29.          Згідно з пунктами 1,2 частини першої статті 18 Закону №  580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
30.          У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина перша та друга статті 19 Закону №  580-VIII).
31.          Згідно з пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23  грудня 2015  року №  901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».
32.          Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.
33.          Службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України (стаття 1 Дисциплінарного статуту).
34.          Згідно статті 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
35.          За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (стаття 5 Дисциплінарного статуту).
36.          За правилами статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.
37.          Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлено статтею 14 Дисциплінарного статуту, у якій зазначено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. 
38.          Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.
39.          При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків,  рівень кваліфікації тощо.
40.          Відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.
41.          Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, а також компетенція структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні визначені Інструкцією №  230. 
42.          Згідно пункту 2.1. вказаної Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.
43.          Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6 Інструкції №  230).
44.          Відповідно до пункту 3.2. Інструкції №  230 службове розслідування проводиться посадовою особою, якій воно доручено, чи декількома особами у складі комісії, одна з яких за необхідності призначається головою цієї комісії.
45.          За правилами пункту 3.4. Інструкції №  230 забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими особи РНС, стосовно якої призначено службове розслідування, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.
46.          Згідно з пунктом 8.1 Інструкції №  230 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування.
47.          Відповідно до пункту 5.4 Інструкції №  230 якщо вину особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи РНС, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.
48.          Предметом спору у цій справі є встановлення правомірності прийнятого відповідачем наказу в частині притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.
49.          Підставою для застосування до позивачки дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани став висновок службового розслідування за фактом висвітлення інформації негативного характеру в мережі інтернет та засобах масової інформації щодо неправомірних дій з боку поліцейського роти ДПС ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції ОСОБА_12 , що виразилися в заподіянні ним в позаслужбовий час тілесних ушкоджень цивільним громадянам. Під час цього службового розслідування комісія встановила порушення ОСОБА_1 вимог статті 7 Дисциплінарного статуту, абзацу 2 пункту 2.1 розділу 2 Інструкції №  940, що виявилось в не інформуванні чергової частини про подію, що з часом викликала широкий суспільний резонанс.
50.          Судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що службове розслідування розпочате 30  червня  2016  року та на підставі якого прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, проведено комісією до складу якої не було включено безпосереднього начальника позивачки, що свідчить про порушення порядку проведення службового розслідування стосовно позивача, зокрема пункту 3.4. Інструкції №  230.
51.          При цьому, Верховний Суд відхиляє доводи відповідача в касаційній скарзі, що з метою забезпечення участі керівника ОСОБА_1 при накладенні на неї дисциплінарного стягнення, наказ про оголошення суворої догани завірявся її прямим начальником - начальником слідчого управління ГУНП в Полтавській області ОСОБА_18., оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження цієї обставини, що свідчить про безпідставність посилань скаржника.
52.          Стосовно висновків проведеного службового розслідування, про порушення позивачкою статті 7 Дисциплінарного статуту, абзацу 2 пункту 2.1 розділу Інструкції №  940 щодо не повідомлення чергової частини Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області про подію, яка в подальшому викликала широкий суспільний резонанс, Верховний Суд зазначає наступне.
53.          Статтею 7 Дисциплінарного статуту визначено обов`язки осіб рядового і начальницького складу, зокрема, до них також відноситься обов`язок дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників.
54.          Аналіз положень Дисциплінарного статуту дозволяє дійти висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені. Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, визначення якої наведене у статті 1 Дисциплінарного статуту.
55.          Відповідно до абзацу 2 пункту 2.1 розділу 2 Інструкції №  940 слідчий, який перебуває в складі СОГ, або керівник органу досудового розслідування для належного оперативного інформування чергової частини вищого ОВС про кримінальні правопорушення та інші події, що доповідаються до МВС України, ГУМВС, УМВС, інформують з місця події чергову частину про попередню правову кваліфікацію правопорушення або події, зазначаючи пункт, частину та статтю Кримінального кодексу України.
56.          Судами, на підставі допитаних у судовому засіданні свідків - чергових Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5. , ОСОБА_4 , встановлено, що ОСОБА_1 повідомила чергових в телефонному режимі про попередню правову кваліфікацію правопорушення, яке відповідає частині першій статті 125 Кримінального кодексу України, а після повернення СОГ до відділу працівниками було повідомлено, що прийнято матеріали для внесення даної події до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України, після чого прийняті матеріали було приєднано до рапорту реєстрації.
57.          Також судами встановлено, що на місці події не можливо було встановити, що особа, яка вчинила бійку, є працівником поліції, оскільки на місці події не було осіб особисто знайомих цією особою, а також вказаний громадянин відмовився надавати будь-які пояснення відносно себе керуючись статтею 63 Конституції України.
58.          Наведені обставини дають підстави для висновку, що ОСОБА_1 не було порушено вимог статті 7 Дисциплінарного статуту, абзацу 2 пункту 2.1 розділу 2 Інструкції №  940.
59.          З огляду на наведене, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що у діях позивачки не вбачається порушень службової дисципліни, що виразилася в не інформуванні чергової частини про подію, що з часом викликала широкий суспільний резонанс.
60.          З підстав наведеного інші доводи відповідача не беруться судом до уваги, оскільки вони не мають жодного юридичного значення для правильного вирішення цього спору і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
61.          За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування спірного наказу відповідача в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення суворої догани та задоволення позову.
62.          Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позову.
63.          Частиною першою статті 350 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
64.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись статтями 350, 356, 359 КАС України, Верховний Суд, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 2  листопада 2016  року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20  грудня 2016  року у справі №816/1258/16 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак
О.А. Губська
О.В. Калашнікова,
Судді Верховного Суду