П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

______________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/3675/19	
Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.

П`ятий  апеляційний адміністративний суд у складі колегії:    
доповідача - судді Стас Л.В.
суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П. 
      
      розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Одесакондитер» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі за позовом Головного управління ДФС в Одеській області до Закритого акціонерного товариства  «Одесакондитер» про стягнення податкового боргу, - 

ВСТАНОВИВ:
      Головне управління ДФС в Одеській області (далі – Позивач) звернувся з позовом до Закритого акціонерного товариства «Одесакондитер» ( далі – відповідач), в якому просив стягнути з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих закрите акціонерне товариство «Одесакондитер» (код ЄДРПОУ 32833927), податковий борг із земельного податку з юридичних осіб – 3 789 625,59 грн. за період з 30.07.2017 року по 30.01.2019 року) на бюджетний рахунок № 33215811015008, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, код 38016923, отримувач коштів УК у м. Одесі Приморському р-н/18010500; по орендній платі з юридичних осіб – 921 772,49 грн. за період з 30.06.2017 року по 31.11.2018 року) на бюджетний рахунок № 33214812015008, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, код 38016923, отримувач коштів УК у м. Одесі Приморському р-н/18010600; по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості – 135 049,22 грн. за період з 29.10.2017 року по 29.07.2019 року) на бюджетний рахунок № 31418513015008, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, код 38016923, отримувач коштів УК у м. Одесі Приморському р-н/18010400.
     В обґрунтування позовних вимог вказав, що у зв`язку з несплатою заборгованості було винесено податкову вимогу № 4535-17 від.07.2017 року, яку було направлено та вручено відповідачу 30.11.2017 року, проте заборгованість ЗАТ «Одесакондитер»     не сплачено.
    Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року – позов задоволено. 
    Стягнуто з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих закрите акціонерне товариство «Одесакондитер» (код ЄДРПОУ 32833927) податковий борг:
       із земельного податку з юридичних осіб – 3 789 625,59 грн. (три мільйони сімсот вісімдесят дев`ять тисяч шістсот двадцяти п`ять гривень п`ятдесят дев`ять копійок) (за період з 30.07.2017 року по 30.01.2019 року) на бюджетний рахунок № 33215811015008, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, код 38016923, отримувач коштів УК у м. Одесі Приморському р-н/18010500;
      по орендній платі з юридичних осіб – 921 772,49 грн. (дев`ятсот двадцять одну тисячу сімсот сімдесят дві гривні сорок дев`ять копійок) (за період з 30.06.2017 року по 31.11.2018 року) на бюджетний рахунок № 33214812015008, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, код 38016923, отримувач коштів УК у м. Одесі Приморському р-н/18010600;
       по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості – 135 049,22 грн. (сто тридцять п`ять тисяч сорок дев`ять гривень двадцять дві копійки) (за період з 29.10.2017 року по 29.07.2019 року) на бюджетний рахунок № 31418513015008, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, код 38016923, отримувач коштів УК у м. Одесі Приморському р-н/18010400.
       В апеляційній скарзі, ЗАТ «Одесакондитер», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду від 30.10.2019 року – скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, апелянтом не зазначено. 
     У відзиві на апеляційну скаргу, позивач послався на доводи, ідентичні тим, що викладені в позовній заяві та узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції.
     Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи,  перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що  апеляційна скарга не підлягає  задоволенню  з таких мотивів. 
     Судом встановлено, що 29.12.2003 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - закритого акціонерного товариства “Одесакондитер” (код ЄДРПОУ 32833927) за № 1 556 120 0000 001377 (а.с. 56-61, 62).
     17.02.2017 року ЗАТ “Одесакондитер” подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік на суму 2856245,99 грн., з розбивкою щомісяця з січня по листопад 238020,50 грн. та в грудні 238020,49 грн. (а.с. 35-37)
     14 лютого 2018 року ЗАТ “Одесакондитер” подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік на суму 3549009,57 грн., з розбивкою щомісяця з січня по листопад 295750,80 грн. та в грудні 295750,77 грн. (а.с. 23-25).
     23 серпня 2018 року ЗАТ “Одесакондитер” подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік на суму 3549009,57 грн., з розбивкою щомісяця з січня по листопад 295750,80 грн. та в грудні 295750,77 грн. (а.с. 20-22).
     17 лютого 2017 року ЗАТ “Одесакондитер” подано податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік на суму 70636,80 грн., з розбивкою поквартально на суму 17659,20 грн. (а.с. 49).
     27 грудня 2017 року ЗАТ “Одесакондитер” подано уточнюючу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік на суму 70070,54 грн. з розбивкою з 1 по 3 квартал 17659,20 грн., у 4 кварталі 17092,94 грн. (а.с. 52).
     14 лютого 2018 року ЗАТ “Одесакондитер” подано податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік на суму 76120,46 грн., з розбивкою поквартально 19030,14 грн. (а.с. 50).
     01 лютого 2019 року ЗАТ “Одесакондитер” подано податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік на суму 83096,95 грн., з розбивкою з 1 по 3 квартал 20774,24 грн., у 4 кварталі 20774,23 грн. (а.с. 51).
     Також, 14.09.2017 року ГУ ДФС в Одеській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з плати за землю ЗАТ “Одесакондитер”, за результатами якої складно акт № 6901/15-32-12-04/32733927, копія якого отримана представником відповідача (а.с. 38-40).
      04 жовтня 2017 року ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № 0065541204, яким зобов`язано ЗАТ “Одесакондитер” сплатити штраф на суму 163 965,82 грн. за платежем орендна плата з юридичних осіб та податкове повідомлення-рішення № 0065591204, яким зобов`язано ЗАТ “Одесакондитер” сплатити штраф на суму 72 814,18 грн. за платежем орендна плата з юридичних осіб, які отримані уповноваженим працівником ЗАТ “Одесакондитер” (а.с. 41-43).
     Не погодившись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями ЗАТ “Одесакондитер” подано скаргу, за результатами якої ДФС України податкові повідомлення-рішення № 0065541204, № 0065591204 від 04.10.2017 року залишені без змін, а скаргу без задоволення (а.с. 44).
    Доказів скасування податкових повідомлень-рішень № 0065541204, № 0065591204 від 04.10.2017 року суду не надано.
    Судом також встановлено, що з метою погашення заборгованості  податковим органом на адресу відповідача направлялась податкова вимога форми «Ю» від 04.07.2017 року № 4535-17, яка отримана представником ЗАТ “Одесакондитер” 30.11.2017 року (а.с. 9).
     Після направлення ЗАТ “Одесакондитер” податкової вимоги форми «Ю» від 04.07.2017 року № 4535-17, сума податкового боргу змінювалась, але податковий борг не був погашений, у зв`язку з чим податкова вимога додатково відповідачу не надсилалася.     
            Згідно п. п. 14.1.72 п.14.1 ст. 14, п. п. 285.1 - 285.2 ст. 285 Податкового кодексу України, земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
      Відповідно п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
      Згідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
     Відповідно до п. 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
     Згідно до п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
     Згідно п. 59.5, ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
    Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо того, що податкова вимога № 4535-17 від 04.07.2017 року направлена із затримкою та вона не відповідає п. 1 розділу 4 Порядку № 610, оскільки відповідно до ст. 17 ПК України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб). 
     Крім того, позивач слушно зауважив, що вимогами ПК України не передбачено граничних строків для направлення податкової вимоги, після спливу яких податкова вимога не може бути направлена.  Тобто, податкова вимога №4535-17 від 04.07.201 року було винесена та направлена відповідно до вимог Податкового кодексу  враховуючи, що податковий борг не був погашений в повному обсязі.
      Пунктом 56.1 ст. 56 ПКУ встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених ПКУ або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст. 56 ПК України).
    Доказів того, що ЗАТ “Одесакондитер” зверталось до Головного управління ДФС в Одеській області чи до суду щодо оскарження податкової вимоги № 4535-17 від 04.07.2017 року відповідачем суду не надано.
     В підпункті 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
     Відповідно до ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом. Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань. У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку. Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
    Таким чином, оскільки ЗАТ “Одесакондитер” не сплачено суму грошового зобов`язання Головним управлінням ДФС в Одеській області правомірно нараховано пеню за несвоєчасну сплату земельного податку з юридичних осіб.
    Відповідно до п. 20.1.34 ст. 20 ПК України контролюючі органи     мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.     
     Згідно з п.п. 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
     Враховуючи, що з дня надіслання контролюючим органом відповідачу податкової вимоги минуло 60 календарних днів, в першу чергу вживаються заходи щодо погашення податкового боргу платника податків за рахунок стягнення коштів, які перебувають у його власності, з рахунків платника податків у банках за рішенням суду.
    Згідно розрахунку заборгованості, довідки-розрахунку заборгованості та даних облікової картки платника податків ЗАТ “Одесакондитер” не сплачено податок із земельного податку з юридичних осіб – 3 789 625,59 грн. за період з 30.07.2017 року по 30.01.2019 року; податок по орендній платі з юридичних осіб – 921 772,49 грн. за період з 30.06.2017 року по 31.11.2018 року; заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості – 135 049,22 грн. за період з 29.10.2017 року по 29.07.2019 року (а.с. 10-19, 29-34, 45-48, 84-86, 88-89, 150-163).
     Даних щодо сплати відповідачем, ЗАТ “Одесакондитер”, податкової заборгованості із земельного податку з юридичних осіб, по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості та податку по орендній платі з юридичних осіб, на дату розгляду справи суду не надано.     
    Доводи апелянта, що сума податкового зобов`язання не набула статусу узгодженого податкового зобов`язання, оскільки на думку ЗАТ «Одесакондитер», порушено порядок надіслання податкової вимоги, не ґрунтуються на діючому законодавстві, оскільки, саме з несплатою узгодженого грошового зобов`язання контролюючим органом надсилалася податкова вимога.
    Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
    Як було зазначено вище, у зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості, податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ю» №4535-17 від 04.07.2017 року (копія корінця податкової вимоги міститься в матеріалах справи), яку було 15.11.2017 року направлено рекомендованим листом на адресу ЗАТ «Одесакондитер» та 30.11.2017 року вручено представнику відповідача, а саме особі Ванат, яка діяла на підставі довіреності, про що свідчить корінець рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
     Так відповідно до п. 58.3. ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
     Щодо посилань апелянта на те, що особа «Ванат», як співробітник був звільнений з займаної посади ще 24.10.2017 року, на підтвердження чого відповідач надав виписку з наказу, то колегія судді погоджується з висновком суду стосовно того, що  відповідачем не зазначено належних та допустимих доказів того, що в поштовому повідомленні про вручення міститься відмітка про отримання поштового відправлення саме особою, яка зазначена в наданому до суду відповідачем копії наказу (розпорядження) № 96-К про припинення трудового договору та звільнена з 24.10.2017 року (а.с. 9, 122).
     Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що судом першої  інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.
     Відповідно до ст. ст. 242 КАС України КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
     У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. 

        При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені  статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

   Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд – 

ПОСТАНОВИВ:

    Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства « Одесакондитер» - залишити без задоволення. 

    Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі за позовом Головного управління ДФС в Одеській області до Закритого акціонерного товариства  «Одесакондитер» про стягнення податкового боргу – залишити без змін. 

    Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

                                                                     Дата складення повного судового рішення 06 лютого 2020р. 

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Турецька І.О.    Шеметенко Л.П.