ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Справа № 658/4131/18-ц Головуючий в І інстанції Терешенко О.Є. 
Номер провадження 22ц – 819/77/2020 Доповідач Бугрик В.В.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 січня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Бугрика В.В.

Суддів: Базіль Л.В., 

Семиженка Г.В., 

з секретарем Давиденко І.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк “Приват Банк” на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області у складі судді Терещенко О.Є. від 31 жовтня 2019 року за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк “Приват Банк” до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Каховського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в котрому зазначено, що відповідно до укладеного договору від 01.03.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 13000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3; 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських пос-луг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», «Правилами користування платіжною карткою», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лиш шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування пози-чальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахунках. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг-позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати ви-нагороди банку. Власник картки зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5 % від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Умов та правил надання банківських послуг, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань. Відповідно до п.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або Тарифів банку, позичальник зобов`язується надати банку письмову згоду про розірвання цього Договору та погасити ви-никлу перед банком заборгованість. На підставі п.1.1.3.2.3 - банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п. 2.1.1.3.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. Згідно з п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати картку) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших обов`язків за цим Договором.
В зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2018 року має заборгованість у загальному розмірі 252585,80 грн., яка складається із: 6778,26 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 241233,31 грн. – заборгованість за процентами по користуванню кредиту, 4574,20 грн., нарахованої пені за прострочення зобов`язання. В позовній заяві представник позивача звертає увагу суду на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 113661,17 грн., яка складається з наступного: 6778,26 грн.- заборгованість за кредитом, 106882,91 грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом з 01 березня 2011 року по 30 жовтня 2017 року.
На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань та заборгованості не погашає, в зв`язку з чим просив стягнути з нього на користь банку вищевказану заборгованість та судовий збір.

Рішенням суду позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі   6778,26 грн., судовий збір в розмірі 105,72 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Акціонерне товариство Комерційний банк “Приват Банк” в апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення відсотків по кредиту і задовольнити вимоги банку у цій частині. Зазначає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин, оскільки вказана позиція висловлена в конкретній справі за інших правовідносин сторін, коли відповідачем заперечувалися такі умови договору як погоджені між сторонами у належний спосіб.
У даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним, як і не оспорювалося відповідачем укладення чи не укладення кредитного договору, тому вказані обставини свідчать про його згоду з усіма умовами цього договору.
Заперечень щодо Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, відповідачем не надано. Інших Умов чи Тарифів матеріали справи не містять.
Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору на визначених ними Умовах про надання та обслуговування платіжних карток.
Вказані обставини підтверджуються, зокрема наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Зазначає, що, встановивши, що банк надав відповідачці кредит, а відповідач його не повернув, місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні процентів по кредиту.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за весь період користування кредитною карткою, відповідачем сплачувались кошти за користування кредитом. Тому вважає, що процентна ставка була узгоджена сторонами.
Крім того банк зауважив, що відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та довідку про умови кредитування з використанням кредитної карти Універсальна 55 днів пільгового періоду копія якої міститься у матеріалах справи. 

       Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом не відповідає.

Задовольняючи частково позов, суд вважав встановленими такі обставини.
01.03.2011 відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 13000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Отримання відповідачем кредитної картки, користування нею та як наслідок отримання кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості.
Згідно наданого позивачем розрахунку у відповідачки станом на 30.09.2018 утворилась заборгованість за вказаним кредитом в загальному розмірі 241233,34 грн., що складається з наступного: 6778,26 грн. – заборгованість за кредитом; 241233,34 грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом; 4574,20 грн.- заборгованість за пенею. Проте кредитодавець на свій розсуд вимагає від боржника частину суми заборгованості за кредитом, яка становить 113661,17 грн., яка складається з наступного: 6778,26 грн.- заборгованість за кредитом, 106882,91 грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом з 01 березня 2011 року по 30 жовтня 2017 року.
На підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана сторонами; також надано витяги з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; витяг з Умов та правил надання банківських послуг, яка відповідачем також підписана.
Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 01.03.2011 році заповнено Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та довідку про умови кредитування, що не заперечується.
Своїм підписом відповідач засвідчив, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг, в яких зазначено базова відсоткова ставка за користування кредитом 2,5% на місяць, розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця наступного за звітним порядок нарахування пені та розмір штрафів. 
Отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини внаслідок приєднання до умов банку та таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. 
За умовами укладеного кредитного договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 13000 грн на платіжну картку зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Згідно з умовами договору ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, шляхом внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним.
При цьому позичальник дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється рішенням банку та позичальник дає банку право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Карта діє до останнього дня місяця, указаного на лицьовій стороні карти (п. 2.1.1.12.4). Відповідно до даних довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картки ОСОБА_1 , вбачається, що зміна кредитного ліміту за карткою проводилась 01.03.2011 року до 8000.00 грн, 24.04.2011 року до 10000.00 грн., 25.05.2011 до 13000грн., 23.10.2011 до 11080грн., 05.09.2012 року до 7130 грн. Строк дії картки відповідача спливав 07.2017 року.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Із письмових пояснень представника АТ КБ «ПриватБанк», наданих суду апеляційної інстанції, вбачається, що заборгованість за процентами нараховувалась за ставкою 30% річних. Посилання представника про зміну процентної ставки апеляційний суд не враховує, оскільки позивачем не доведено, що з відповідачем були погоджені вказані зміни умов. 
Оскільки термін діє картки спливає 07.2017 року, а прострочена заборгованість по кредиту виникла відповідно до наданого позивачем розрахунку, ще 26.03.2014 року (дати невнесення відповідачем чергового платежу) розмір відсотків складає 7167,84 гривні (30% /365*1308 днів* тіло кредиту). Таким чином розмірі заборгованості за процентами станом на 31 липня 2017 року (останній день дії картки) складає 7 167,84 грн, який відповідачем не спростовано. 
З огляду на викладене, правових підстав для відмови в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за процентами за користування кредитом за договором від 01 березня 2011 року № б/н в розмірі 7167,84 грн у суду першої інстанції не було.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Враховуючи викладене, позов АТ КБ «Приват Банк» в частині вирішення позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 7167,84 грн підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати, понесені позивачем, документально підтверджуються: за подачу позовної заяви - в розмірі 1 762,00 грн, за подачу апеляційної скарги - в розмірі 2 643,00 грн (а. с. 43, 114).
Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з ОСОБА_1 , на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 540,50 грн із розрахунку: 113 661,17 грн (заявлені вимоги) : 13946,10 грн (задоволені позовні вимоги) = 12,27%; 1762 + 2643 / 12,27% = 540,50 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» - задовольнити частково.

        Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 31 жовтня 2019 року по даній справі в частині відмови стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» заборгованості по відсоткам за кредитним договором, скасувати.

       Ухвалити у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за користування кредитними коштами 7167,84 грн. Всього стягнути суму заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» 13946,10 гривень.

       Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» частково суму судового збору 540,50 гривень.

       В решті рішення суду залишити без змін.

       Постанова набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик 

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко