ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/8883/17                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Клименчук Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 10 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:                      
головуючого - судді                    Парінова А.Б., 
суддів:                                        Беспалова О.О.,
                                                  Ключковича В.Ю.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві до приватного акціонерного товариства "Київський склотарний завод" про стягнення заборгованості у розмірі 288 123, 19грн,-
В С Т А Н О В И В :
          До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Центральне об`єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві (правонаступник - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві) з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства "Київський склотарний завод" про стягнення заборгованості у розмірі 288123,19грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що його, що у Приватного акціонерного товариства "Київський склотарний завод" наявна заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, передбачених частиною другою Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список 1, список 2) за період з 01.02.2016 року по 31.03.2017 року в розмірі 288 123,19грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого останній вказує, що з доводами апеляційної скарги не погоджується, оскільки правові підстави для відшкодування позивачу вказаної суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій відсутні. Зазначає, що ПрАТ "Київський склотарний завод" не відшкодовуються пільгові пенсії громадянам, які були зазначені Пенсійним фондом в розрахунках. Також, відповідач звертає увагу суду, що з відповідними розрахунками позивача він не погоджується у зв`язку з чим звертався безпосередньо до пенсійного органу, а також до суду про їх оскарження. Разом з цим, відповідач вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на те, що довідки про підтвердження стажу пільгової роботи були відкликані позивачем, як такі що не відповідають нормам законодавства.
За наведених обставин, відповідач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва без змін.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Київський склотарний завод" зареєстроване в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві як платник страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.
Позивачем сформовано розрахунок сум заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б - з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" по ПАТ "Київський склотарний завод" за списками № 1, 2 за період з     01.02.2016 року по 31.03.2017 року в розмірі 288 123, 19 грн., зокрема, за списком № 1 - 115842, 21 грн., за списком № 2 - 172280, 98 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою. 
З матеріалів справи вбачається, що заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б - з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" по ПАТ "Київський склотарний завод" за списками № 1, 2 за період з   01.02.2016 по 31.03.2017 виникла за наслідками невиплати пенсій ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 
Оскільки вказана сума заборгованості не була сплачена ПАТ "Київський склотарний завод" в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що з наданих відповідачем доказів, а саме довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній не вбачається відповідного стажу роботи цих осіб, а позивачем, у свою чергу, було відкликано довідки про підтвердження стажу пільгової роботи, видані ПАТ "Київський склотарний завод", у зв`язку з тим, що вони є недійсними й такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем доведена правомірність своєї позиції, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно із пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
У відповідності до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно із п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - чоловіки - після досягнення           55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Процедура стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначена в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03р. №21-1.
Відповідно до п. 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у пп. 2.1.1 п. 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до аб. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Згідно з абзацом першим пункту 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць .
У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства.
Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.
Пільгова пенсія призначається при досягненні віку, передбаченого аб. 1 пп. 2 п.2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішення про призначення пільгової пенсії приймається управлінням Пенсійного фонду України у районі, місті і районі у місті за місцем розташування підприємства, організації на підставі документів, що подаються у порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Мінпраці, та гарантійного листа підприємства або організації про перерахування коштів на рахунок зазначеного управління для покриття витрат, пов`язаних з виплатою пенсій.
Як було встановлено судом заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по ПАТ "Київський склотарний завод" за списками № 1, 2 за період з 01.02.2016 по 31.03.2017 виникла за наслідками невиплати пенсій ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 
На підставі даних наявних у матеріалах справи доказів судовою колегією встановлено, що пільгова пенсія ОСОБА_2 та ОСОБА_5 була призначена на підставі судових рішень, які набрали законної сили, а саме: постанови Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року по справі № 756/8378/15-а та постанови Деснянського районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року у справі № 754/16550/15-а.
Пенсіонерам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пільгова пенсія була призначена, зокрема, на підставі довідок про підтвердження наявного та спеціального трудового стражу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданих АТ «Київський склотарний завод», а саме: від 06 червня 2013 року № 01-634, від 06 квітня 2009 року № 84 та від 10 листопада 2014 року № 01-10.
При цьому, судова колегія зазначає, що правомірність призначення органами Пенсійного фонду України вказаним особам пільгових пенсій не є предметом даного спору.
Крім того, матеріали справи не містять жодних належних та достатніх доказів про те, що позивачем відкликано довідки про підтвердження стажу пільгової роботи, видані ПАТ "Київський склотарний завод", у зв`язку з тим, що вони є недійсними й такими, що не відповідають нормам чинного законодавства. Натомість, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач (апелянт) вказаний факт заперечує, на підтвердження чого надав суду відповідні копії довідок, виданих АТ «Київський склотарний завод». 
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про безпідставність та необґрунтованість висновку суду першої інстанції, що законні підстави для призначення пільгових пенсій вказаним пенсіонерам були відсутні у зв`язку з відсутністю відповідного стажу роботи. При цьому, судова колегія зауважує, що питання щодо наявності або відсутності відповідного стажу роботи у цих пенсіонерів судом першої інстанції не досліджувалось та між тим, не становить предмет даного спору.
У свою чергу, судова колегія зазначає про обов`язок підприємства щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку суму коштів, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на- підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком   № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону до досягнення останніми пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за раніше діючим порядком.
Як встановлено судом, вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем відповідні розрахунки щомісяця направлялись останньому органами Пенсійного фонду України, проте, відповідні суми не були відшкодовані підприємством з огляду на те, що останній вважає, що пільгові пенсії не підлягають відшкодуванню пенсіонерам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5  у зв`язку з тим, що підстави для призначення таких пенсій були відсутні. При цьому, відповідне призначення пенсії цим особам відповідачем у встановленому законом порядку не оскаржувалось та заяви про припинення виплати пенсії всім цим особам у зв`язку з призначенням їм пенсії на підставі недостовірних документів до органів Пенсійного фонду не подавалась. Крім того, судова колегія зауважує, що пільгові пенсії громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_5 була призначена на підставі судових рішень, які набрали законної сили, а не на підставі довідок виданих відповідачем.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем було безпідставно не сплачено визначені у розрахунках Пенсійним органом суми витрат на виплату та доставку пільгових пенсій пенсіонерам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у період з 01.02.2016 по 31.03.2017, а тому колегія суддів погоджується з доводами позивача, що такі витрати підлягають стягненню у судовому порядку.
За наведених обставин у їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у той час як висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та нормам чинного законодавства, а також повністю спростовуються наявними у справі доказами та доводами апелянта.
Положеннями ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з ч. 1    ст. 317 КАС України      підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування, та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київський склотарний завод" (код ЄДРПОУ 00293278, місцезнаходження: пров. Балтійський, 23, Київ 73, 04073) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (код ЄДРПОУ 42098368 , місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська,16, Київ 53, 04053) заборгованість у розмірі 288123 (двісті вісімдесят вісім сто двадцять три) грн. 19 коп. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя                                                            А.Б. Парінов

Судді                                                                                О.О. Беспалов

                                                                                          В.Ю. Ключкович