ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/1263/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  Міністерства оборони України
на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року (головуючий суддя Кальник В.В.)
у справі  № 160/1263/19
за позовом    ОСОБА_1  
до  Міністерства оборони України
про  визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Міністерства оборони України, з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с.29), в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України від 26.10.2018 № 105, прийняте у формі протоколу засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в частині відмови у призначені одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 - сестрі загиблого солдата ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини;
зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_2 - сестрі загиблого солдата ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, одноразової грошової допомоги, виходячи з розмірів, визначених Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги як члену сім`ї – сестрі загиблого солдата ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини. Вважає, що позивач, як член сім`ї ОСОБА_3 , що підтверджується рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 адміністративний позов задоволено.
Суд встановив, що смерть солдата ОСОБА_3 пов`язана із захистом батьківщини, а позивач відноситься до членів сім`ї загиблого, а тому має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить  скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач зазначає, зокрема, що позивачем не надано документів про підтвердження перебування із загиблим в сімейних відносинах.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Відповідач наполягає, що позивач не має права на одержання одноразової грошової допомоги, оскільки не є членом сім`ї загиблого військовослужбовця. Позивач не надала довідку відповідного органу про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, а також копію довідки «члена сім`ї загиблого».
Позивач (представник позивача) в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання позивача повідомлений судом належним чином. Представником позивача подано письмову заяву про розгляд справи без участі сторони.  
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 30.10.2015 загинув рідний брат ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .
Смерть зареєстрована Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №1455 від 02.11.2015, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .(а.с.15)
Відповідно до довідки про причину смерті відділу судово-медичної експертизи трупів «Дніпропетровське обласного бюро судово-медичної експертизи» від 02.11.2015 № 2235 причина смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є вибухова травма (а.с.16).
В повідомленні про смерть командира військової частини п.п. НОМЕР_2 № 2098 від 31.10.2015 зазначено, що солдат ОСОБА_3 , 1991 року народження, призваний на військову службу по частковій мобілізації 16.02.2015 Павлоградським ОМВК   Дніпропетровської   області,   вірний   військовій   присязі,   під   час   участі в антитерористичній операції, виявив стійкість і мужність, загинув 30.10.2015.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть від 02.11.2015 № 2235 виданого Комунальним закладом «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради»  смерть гр. ОСОБА_3 30.10.2015, настала через ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків, пов`язане з проходженням військової служби в зоні АТО (а.с.45).
Позивач як сестра і член сім`ї ОСОБА_3 звернулась до Павлоградського об`єднаного міського військового комісаріату Дніпропетровської області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця солдата ОСОБА_3 .
Додатково до Павлоградського об`єднаного міського військового комісаріату Дніпропетровської області позивачем подано  рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровськ області від 10.05.2018 у справі № 185/3019/18, яким встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з квітня 2010 року по 30 жовтня 2015 року з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначене рішення суду набрало законної сили 11.06.2018.
Витягом з протоколу від 26.10.2018 №105 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги з підстав того, що ОСОБА_1 не може бути одержувачем одноразової грошової допомоги ні як спадкоємець, ні як член сім`ї загиблого, оскільки вона одружена, має чоловіка і не мала взаємних прав та обов`язків з рідним братом щодо утримання сім`ї, на відміну від взаємних прав та обов`язків зі своїм чоловіком. Крім того, заявницею не подано копії посвідчення «члена сім`ї загиблого».
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд, переглядаючи судове рішення у відповідності до вимог ст.308 КАС України, погоджується з судом першої інстанції про протиправність такої відмови.
Спірним у даній справі є питання належності позивача до кола осіб, які мають право одноразову грошову допомогу, яка призначається згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991.   
Відповідно до ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених   Законом України   «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».   
Згідно п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991    дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991    встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до ч.2 ст.16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
- загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;
- смерті військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби), що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби;
- загибелі (смерті) військовослужбовця строкової військової служби, військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
За правилами ст.16-1 цього Закону   № 2011-ХІІ  у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2   статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.  
Відповідно до п.10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: 1. заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; 2. витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); 3. витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); довідки органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи. які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні.
Відповідно до ч.2 ст. ст.16-1 цього Закону   № 2011-ХІІ  члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до   Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до   Закону України   «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
   Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч.4 ст.3 Сімейного кодексу України).
Отже до членів сім`ї військовослужбовця належать особи, що постійно мешкають з ним та ведуть спільне господарство, зокрема, близькі родичі, в тому числі, рідні брати, сестри. При цьому обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, наявність взаємних прав і обов`язків та інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. 
Питання про визнання членом сім`ї військовослужбовця осіб (крім подружжя, дітей, батьків) вирішується відповідними органами та організаціями, а у спірних випадках – судами загальної юрисдикції за правилами цивільного судочинства (ст.19 Цивільного процесуального кодексу України). 
Як вірно встановлено судом першої інстанції,  позивач – ОСОБА_1 є сестрою померлого ОСОБА_3 , з квітня 2010 року проживала з ним в будинку АДРЕСА_1 .
В судовому порядку - рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровськ області від 10.05.2018 у справі № 185/3019/18, яке набрало законної сили, встановлений факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з квітня 2010 року по 30 жовтня 2015 року з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ст.18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
З огляду на вищенаведене, апеляційний  суд погоджується з судом першої інстанції, що оскільки  за життя ОСОБА_3 він спільно проживав та був пов`язаний спільним побутом, мав взаємні права і обов`язки зі своєю сестрою ОСОБА_1 , позивач є членом сім`ї загиблого ОСОБА_3 , відповідно, є особою, що має право на отримання одноразової грошової допомоги за Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Стосовно посилання відповідача в обґрунтування відмови в наданні такої допомоги на те, що позивач  одружена, має чоловіка, тому не мала взаємних прав та обов`язків з рідним братом щодо утримання сім`ї, на відміну від взаємних прав та обов`язків зі своїм чоловіком, апеляційний суд зазначає, що, по-перше, вказані обставини ніяким чином не впливають на визначення статусу позивача як члена сім`ї загиблого ОСОБА_3 . Крім того, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що на час спільного проживання із загиблим ОСОБА_3 позивач була розлучена, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу сері НОМЕР_3 від 09.04.2010, виданим Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. 
Стосовно неподання позивачем копії посвідчення «члена сім`ї загиблого» апеляційний суд зазначає, що ані Закон   № 2011-ХІІ, ані Порядок № 975 не вимагає надання особою такого посвідчення для призначення одноразової грошової допомоги, тому відсутність цього документу не є підставою для відмови у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги згідно Закону   № 2011-ХІІ. 
Відповідно до п. 13 Порядку № 975 призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або, у разі відмови, для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Відповідно до пунктів 14 та 15 Порядку № 975 одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.
Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що оскільки протокол комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.10.2018 №105, є рішенням в розумінні Порядку № 975, тому з огляду на встановлені у справі фактичні обставини, означене рішення в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 - сестрі загиблого солдата ОСОБА_3 , який загинув внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи вищенаведене, а також той факт, що  визначені ст.16-4 № 2011-ХІІ та п. 19 Порядку № 975 обставини, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, відсутні, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення ОСОБА_1  - сестрі загиблого солдата ОСОБА_3 , який загинув 30.10.20105 внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, одноразової грошової допомоги, виходячи з розмірів, визначених Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, чи для проходження служб у військовому резерві, затвердженим   Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.  
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у справі № 160/1263/19 залишити без змін.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко