ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2020 року 
м. Харків
справа № 646/4275/16-ц
провадження № 22-ц/818/462/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Кругової С.С.,
Суддів Бровченка І.О., Пилипчук Н.П.,
Учасники справи :
Позивач:        Комунальне підприємство «Харківводоканал»
Відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
                              
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Харківводоканал» на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 13 серпня 2019 року, ухвалене суддею Єжовим В.А., -

в с т а н о в и в :
У квітні 2016 року КП «Харківводоканал» звернулось з позовом, в якому просило стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в загальній сумі 3 328,94 грн., з яких: 2597,33 грн. – за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2004 по 29.02.2016, 258,76 грн. – за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2011 по 29.02.2016, 425,73 грн. – індекс інфляції, 47,12 грн. - 3 % річних від простроченої суми.

Позов мотивований тим, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_1 . За споживачами утворилась заборгованість у сумі 2597,33 грн. – за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2004 по 29.02.2016, 258,76 грн. – за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2011 по 29.02.2016. Відповідачам нараховано інфляційні втрати за час прострочення в сумі 425,73 грн. та 3% річних від простроченої суми 47,12 грн. Відповідачам було направлено рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги у 10-денний термін, проте вони не здійснили жодних заходів для погашення заборгованості.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 13 серпня 2019 року позов Комунального підприємства «Харківводоканал» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за послуги водовідведення за період з 01.10.2011 по 29.02.2016 в сумі 258,76 грн, нараховані на цей борг за період прострочення з 01.03.2013 по 29.02.2016 3% річних в сумі 8,02 грн та індекс інфляції в сумі 82,63 грн. В частині позовних вимог щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» 2 597,33 грн. – за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2004 по 29.02.2016, нараховані на цей борг за період прострочення з 01.03.2013 по 29.02.2016 3% річних в сумі 39,10 грн. та індекс інфляції в сумі 343,10 грн. - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» судовий збір в сумі 36,16 грн з кожного.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги КП « Харківводоканал»  щодо стягнення з відповідачів заборгованості за послуги водовідведення є цілком обґрунтованими та підтверджені відповідними доказами, разом з тим, позивачем не надано доказів фактичного користування відповідачами послугами водопостачання. 
Не погоджуючись частково з вказаним рішенням, КП «Харківводоканал» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення в частині залишених без задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги в цій частині у повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення в частині залишених без задоволення позовних вимог є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права. Нарахування за надані послуги водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.12.2004 по 29.02.2016 проводилися відповідно до встановлених норм водоспоживання і водовідведення, затверджених рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів «Про встановлення та застосування норм водоспоживання і водовідведення, та порядку розрахунків» від 09.04.1997 № 256 (зі змінами від 29.12.2000 за № 1886, від 20.09.2006 № 721), за ступенем благоустрою «вулична водорозбірна колонка». Оскільки вказане рішення не було визнано в судовому порядку незаконним, воно підлягає безумовному виконанню усіма споживачами на території м. Харкова.

Відповідачами до апеляційного суду надано відзив, в якому вони просять залишити апеляційну скаргу без задоволення. 

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині залишених без задоволення позовних вимог, тому в іншій частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Положеннями статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 81 ЦПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що згідно з рішенням виконавчого комітету Червонозаводської районної ради депутатів №390/58 від 17.11.76 ОСОБА_1 , сім`я 4 особи, надано трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 (а.с.79). 

Відповідно до зведеної картки абонента ОСОБА_1 з особовим рахунком НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 утворилася заборгованість за послуги водопостачання за період з 01.12.2004 по 29.02.2016 у сумі 2597,33 грн., за послуги водовідведення за період з 01.10.2011 по 29.02.2016 в сумі 258,76 грн. (а.с.5-11).

Згідно з розрахунком 3% річних та індексу інфляції по заборгованості за послуги за період з 01.03.2013 по 29.02.2016 по особовому рахунку 64650 за адресою: АДРЕСА_1 за прострочення сплати послуг позивачем нараховано 3% річних в розмірі 47,12 грн. та індекс інфляції у сумі 425,73 грн. (а.с.12-13).

Згідно з актом КП «Харківводоканал» від 12.01.2007 обстеження внутрішньобудинкових водопровідних мереж та водорозбірної арматури за адресою АДРЕСА_1 в квартирі є централізована система водовідведення, централізована система холодного водопостачання відсутня. В квартирі є мийка та унітаз (а.с. 107). 

Відповідно до акту обстеження внутрішньобудинкових водопровідних мереж та водорозбірної арматури від 23.04.2009 за адресою АДРЕСА_1 , у квартирі відсутнє водопостачання – водопровідний ввід обрізаний, найближча колонка знаходиться по АДРЕСА_3 (а.с.47).

Відповідно до акту обстеження складеного комісією представників ГКП КХ «Харківкоміночиствод» без дати по АДРЕСА_4 , станом на 01.04.2009 сума заборгованості 463,42 грн. Актом встановлено, що в квартирі відсутнє холодне та гаряче водопостачання, крани відсутні. Воду купують та зливають у міську каналізацію (а.с.48).

Актом дослідження газового обладнання за листом №416 від 19.11.2004 встановлено відсутність у квартирі АДРЕСА_2 води (а.с.108).

14.11.2001 ОСОБА_1 звертався до керівництва «Харківкомунпромвод» з заявою, в якій повідомив, що не отримує послуги з водопостачання, а тому і сплачувати їх не буде (а.с.111).

Споживач ОСОБА_1 26.03.2009 звертався до ДКП КГ «Харківкомуночиствод» з заявою про неотримання послуг від ДКП КГ «Харківкомуночиствод» та КП «ВТП «Вода» (а.с.49).

28.11.2014 ОСОБА_1 звертався до генерального директора КП «Харківводоканал» про неотримання послуг водопостачання (а.с.83).

ОСОБА_1 неодноразово направлялися повідомлення про відключення квартири від системи водопостачання та водовідведення у разі несплати заборгованості за надані послуги (а.с.82, 109-110).

Актом обстеження від 11.05.2017 встановлено, що квартира АДРЕСА_5 має внутрішньобудинкову систему водовідведення, яка знаходиться в технічно справному робочому стані. Внутрішньоквартирна розводка холодного водопостачання в квартирі відсутня. Технічна можливість подачі холодного водопостачання в квартиру є (а.с.124). 
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, що була чинною на час спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (далі - Правила), передбачено, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем.
Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.
Пунктами 18, 20, 21 Правил визначено, що внесення плати за надані послуги у разі відсутності засобів обліку води і теплової енергії споживачем не пізніше             20 числа місяця відповідно до затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).
Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.  
Постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 1996 року «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади і виконавчих органів місцевих рад по регулювання цін (тарифів)» передбачено, що розмір тарифу і порядок його використання затверджуються обласною державною адміністрацією. Тарифи встановлюються на основі висновків Департаменту житлово-комунального господарства і енергетики, Департаменту економіки і комунального майна, на основі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про питну воду та питне водопостачання».
Тарифи на послуги, які надає КП «Харківводоканал», нараховані відповідно до частини другої статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»                 № 1875-ІV (у редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) та Методики визначення нормативів постачання питної води населенню, затвердженої наказом Держжитлокомунгоспу України від 27 вересня 2005 року № 148 та затверджених Рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів «Про встановлення та застосування норм водоспоживання і водовідведення, та порядок розрахунків» від 09 квітня 1997 року № 256 (зі змінами від 29 грудня 2000 року № 1886, від 20 вересня 2006 № 721).
Підпунктом 1 пункту 29 Правил, пунктом 6 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) передбачено, що споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.
За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, зводяться до переоцінки доказів. 

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що сам позивач зазначає на обов"язок сплати споживачами за комунальні послуги за умов їх фактичного отримання, тоді як суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем фактичного користування відповідачами послугами водопостачання. 

Матеріали справи свідчать про відсутність водопостачання холодної та гарячої води та технічної можливості її споживання у квартирі, де проживають відповідачі.

Доказів користування відповідачами колонкою за адресою: АДРЕСА_3 матеріали справи не містять. 

З огляду на це, судова колегія вважає, що підстав для скасування рішення суду немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал» – залишити без задоволення.
Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 13 серпня 2019 року, в оскаржуваній частині – залишити без змін. 

Відновити дію рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 13 серпня 2019 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий                                                                                         С.С. Кругова

Судді                                                                                                    І.О. Бровченко

                                                                                                       Н.П. Пилипчук