Ухвала
14 січня 2020 року
м. Київ
справа № 372/3119/17
провадження № 61-20646ск19
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В.В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення  Обухівського районного суду Київської області від 21 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Українська міська державна нотаріальна контора, Трипільська сільська рада Обухівського району Київської області, про розподіл майна подружжя та визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Української міської державної нотаріальної контори, Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання майна спільною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину цього майна,
ВСТАНОВИВ:
15 листопада 2019 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу у справі № 372/3119/17 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2019 року, повний текст якої складено 06 червня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та визначено строк для усунення недоліків шляхом: зазначення у касаційній скарзі дати отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується та доказів, які підтверджують таку дату та поважні причини пропуску строку на касаційну оскарження; надання оригіналу документу про сплату судового збору.
На виконання вказаної ухвали  ОСОБА_1  надала квитанцію про сплату судового збору № 0.0.154671567.1 від 16 грудня 2019 року у розмірі 1 280 грн.
Крім того  ОСОБА_1  не заперечувала, що копію оскарженої постанови апеляційного суду отримала у період з 11 по 21 червня 2019 року, більш точної дати вказати не може.
Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України 
(далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлено з інших з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Таким чином касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2019 року подана в листопаді 2019 року із пропуском на понад три місяці строку передбаченого статтею 390 ЦПК України.
Щодо причин пропуску строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 просила врахувати, що єлюдиною похилого віку та має ряд хронічних захворювань, зокрема перебуває на постійному амбулаторному лікуванні із діагнозами цукровий діабет та бронхіальна астма. У період з червня по листопад 2019 року перенесла чергове загострення хвороби у зв`язку із чим не мала фізичної можливості на здійснення дій, які стосуються підготовки та подачі касаційної скарги.
До касаційної скарги додана медична довідка комунального некомерційного підприємства Обухівської районної ради «Обухівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 27 вересня 2019 року про те, що ОСОБА_1 спостерігається в Трипільській медичній амбулаторії з приводу ряду захворювань, у тому числі цукрового діабету та бронхіальної астми і потребує постійного амбулаторного лікування.
Разом із тим сам по собі похилий вік ОСОБА_1 , наявність в неї ряду захворювань та необхідність їх амбулаторного лікування не свідчить про поважність причин пропуску на понад три місяці строку на касаційне оскарження рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 лютого 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 червня 2019 року. 
Відомостей про загострення вказаних захворювань саме у період із червня по листопад 2019 року, як це стверджувала ОСОБА_1 та як наслідок, фізичну неможливість подання касаційної скарги у встановлений законом строк, медична довідка від 27 вересня 2019 року не містить.
Крім того згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень при розгляді справи № 372/3119/17 ОСОБА_1 користувалася послугами представника - адвоката.
Таким чином наведені ОСОБА_1 у касаційній скарзі підстави для поновлення пропущеного строку суд визнає неповажними, як недоведені.
За змістом частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. 
Керуючись статтями 390, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Продовжити  ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити ОСОБА_1 право протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали навести касаційному суду інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 лютого 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 червня 2019 року у цивільній справі № 372/3119/17. У разі якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані неповажними, 
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                     В. В. Шипович