ПОСТАНОВА 
Іменем України

19 лютого 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 401/1824/17
провадження № 22-ц/4809/344/20 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Чельник О.І., Черненка В.В.,
               при секретарі –  Федоренко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Андріянова С.М. від 12 грудня 2019 року  про відмову у забезпеченні доказів та на ухвалу цього ж суду від 12 грудня 2019 року  про відмову у перегляді рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2017 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Світловодський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області про стягнення неповністю сплачених аліментів та пені за несвоєчасну сплату аліментів,- 

                                        встановив:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2017 року, постановленого у справі за її позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Світловодський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області про стягнення неповністю сплачених аліментів та пені за несвоєчасну сплату аліментів. 
В обґрунтування заяви, з урахуванням поданих уточнень, зазначила, що вказаним рішенням суду її позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 4034,50 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено. Вважає, що дане рішення ухвалено на підставі неповних даних щодо розмірів боргу по аліментам, які після розгляду справи були уточнені в розрахунку державного виконавця від 26.02.2019 року № 3739. Розрахунки суду були здійсненні на підставі розрахунку державного виконавця від 17.11.2017 року за № 674/2 за період з 01.04.2015 року по 31.05.2017 року, з урахуванням того, що відповідач офіційно не був працевлаштований. Також, зазначила, що при ухваленні рішення суд помилково послався на правові висновки Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року, які були скасовані 25 квітня 2018 року Верховним судом, як такі, що прямо суперечать змісту статті 196 СК України. 
Посилаючись на ці обставини, просила заяву задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог з урахуванням відповідей МВС Ізраїлю та Міністерства промисловості і праці Ізраїлю щодо працевлаштування та отриманих доходів ОСОБА_2 в Ізраїлі в періоди з 27.06.2015 року по 14.10.2016 року та з 02.11.2016 року по 03.05.2017 року, а також правової позиції щодо правильного розрахунку пені по аліментам, яка вказана у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц.
Разом з цим, ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення доказів, в якій просила суд зробити запит в МВС Ізраїлю стосовно отримання робочої візи ОСОБА_2 в Ізраїлі в період з 27.06.2015 року по 14.10.2016 року та з 02.11.2016 року по 03.05.2017 року, а також зробити запит до Міністрества промисловості і праці щодо сум оплати праці ОСОБА_2 у вказаний період часу. 
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2019 року  відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення доказів.
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2019 року у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішення, скаржник подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувані ухвали скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано той факт, що ОСОБА_2 в період з 27.06.2015 року по 14.10.2016 року та з 02.11.2016 року по 03.05.2017 року перебував в Ізраїлі з робочою візою та офіційно отримував заробітну плату, яка не може бути меншою за встановлений її мінімальний розмір, а також не з`ясував реальні доходи відповідача за вказаний період. Оскільки такі докази позивач самостійно отримати не може, однак може витребувати суд через офіційні державні органи двох держав. Жодних обмежень, на її думку, щодо забезпечення доказів при розгляді чи перегляді справи в ЦПК не має.
Крім того, вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів було пораховано з урахуванням змін внесених 08.07.2017 року до Сімейного кодексу України, відповідно до яких у статті 196 СК України було встановлено обмеження щодо розміру пені, а саме не більше 100% від суми заборгованості, хоча до цього часу обмежень щодо розміру пені не було, тому вважає, що пеня за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.04.2015 року по 31.05.2017 року має рахуватися без врахування обмежень щодо її розміру.
Перевіривши законність та обґрунтованість судових рішень в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третьою особою без самостійних вимог щодо предмету спору є Світловодський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області про стягнення неповністю сплачених аліментів та пені за несвоєчасну сплату аліментів, позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 4034 грн. 50 коп. за період з 01 квітня 2015 року до 31 травня 2017 року.
Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2018 року рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2017 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 22 травня 2019 року постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2018 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В решті рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2018 року залишено без змін.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2019 року рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2017 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів задоволено частково у розмірі 30328 грн. 25 коп.
Вказане судове рішення в касаційному порядку сторонами не оскаржувалось.
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.
Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).
Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі,або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами.
Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки обставини на які вона посилається заявник були предметом розгляду, тому не є нововиявленими обставинами у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України. 
Доводи скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, які на думку заявника мають істотне значення для вирішення справи.
Також апеляційний суд погоджується з висновком суду про те, що забезпечення доказів на стадії перегляду рішення за нововиявленими обставинами не передбачено процесуальним законом.
Так, частиною 3 статтею 116 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви, але не після ухвалення остаточного судового рішення у справі.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, тому відповідно до  ч.1 ст. 375 ЦПК  України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвали суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2019 року про відмову у забезпеченні доказів залишити без змін.
Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2019 року про відмову у перегляді рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2017 року за нововиявленими обставинами залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.02.2020 року.

Судді: 

О.А.Письменний О.І. Чельник В.В.Черненко