ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/7499/19	
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консул-Плаза" на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року, постановлену в м. Одесі, повний текст ухвали складено та підписано 13.01.2020 р.,  по справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Консул-Плаза"  до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради  про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанови і припису, - 
ВСТАНОВИЛА:
В грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправними дії Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради з проведення позапланової перевірки на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі направлення для проведення планового (позапланового ) заходу від 06.11.2019 року №001927;
- визнати протиправною та скасувати постанову Управління державної архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.11.2019 р. № 070/19/536 вих;
- визнати протиправним та скасувати припис Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, виданий 15.11.2019 року, який складений заступником начальника шспекційного відділу №1 Управління державної архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Лисим Сергієм Олександровичем;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консул-Плаза"  судові витрати та витрати на правничу допомогу.
13.01.2020р. (вх. № 1150/20) позивачем через канцелярію суду подано до Одеського окружного адміністративного суду заяву про забезпечення позову шляхом: заборони посадовим особам Управління ДАБК ОМР у здійсненні пред`явлення Постанови № 070/19/53 вих від 29.11.2019 року до виконання шляхом направлення до відділу державної виконавчої служби до ухвалення судом рішення по справі, яке набуде законної сили;
- у разі пред`явлення управлінням ДАБК ОМР Постанови № 070/19/53 вих від 29.11.2019 року до виконання до ухвалення судом рішення по справі, яке набуде законної сили, зобов`язати органи державної виконавчої служби повернути без виконання Постанову № 070/19/536 вих від 29.11.2019 року та заборонити органам державної виконавчої служби здійснювати будь-які дії в порядку виконавчого провадження до ухвалення судом рішення по справі, яке набуде законної сили.
В обґрунтування заяви зокрема зазначено, що 11.12.2019 року ТОВ «Консул-Плаза», тобто в п`ятнадцятиденний термін, який передбачений законодавством України було направлено до Одеського окружного адміністративного суду адміністративний позов про визнання протиправною та скасування постанови №070/19/536вих від 29.11.2019 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також повідомлено Управління ДАБК ОМР про оскарження вищезазначеної постанови листом від 11.12.2019 року. Таким чином, на думку заявника, постанова №070/19/536вих про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.11.2019 року не набрала законної сили. Незважаючи на це разом з відзивом на позовну заяву на адресу представника позивача надійшла доповідна записка від 21.12.2019 року на ім`я в.о. начальника Управління ДАБК ОМР Авдєєва О.Р., в якій зазначено, що оскаржувана постанова набрала законної сили 17.12.2019 року. До теперішнього часу до Управління не надіслана копія завіреного банком платіжного документу, що засвідчує факт сплати суми штрафу у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та факт несплати ТОВ «Консул-Плаза» штрафу в зазначений строк, просять вжити заходів, щодо зазначеної постанови для їх виконання у примусовому порядку. Заявник вказує, що застосування до ТОВ «Консул-Плаза» зазначених заходів примусового характеру може призвести до того,  що ТОВ «Консул-Плаза» будуть нанесені матеріальні збитки, що в свою чергу призведе до невчасного виконання зобов`язань перед третіми особами. Заявник вказує, що направлення Постанови № 070/19/536 вих. від 29.11.2019 року органами державної виконавчої служби і, як наслідок здійснення державним виконавцем виконавчих дій, у тому числі шляхом  застосування заходів примусового характеру, суперечить законодавству України та нівелює право ТОВ «Консул-Плаза»  на захист у суді.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Консул-Плаза" про забезпечення позову відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Консул-Плаза" надали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити постанову,, якою задовольнити заяву про забезпечення позову ТОВ «Консул-Плаза». Доводи апеляційної скарги тотожні доводам  заяви ТОВ «Консул-Плаза» про забезпечення позову. Також апелянт зазначає, що незрозумілим є висновок суду щодо фактичного ухвалення рішення без розгляду справи по суті, адже у такому разі, на думку апелянта, не існував би інститут забезпечення позову, закріплений Главою 10 КАС України.  
Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не надано.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін. 
Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, та відсутні підстави вважати вказану постанову такою, що має очевидні ознаки протиправності, на даній стадії розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Частинами 1,2 ст.150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. 
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з ч.1,2 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. 
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
У відповідності до ч.4 ст.150 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
За правилами п.17 Постанови Пленуму ВАСУ за №2 від 6.03.2008р. «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАСУ під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Як вбачається з позовної заяви, позивач, крім іншого просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління державної архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.11.2019 р. № 070/19/536 вих. 
Таким чином, предметом розгляду у даній справі, крім іншого, є правомірність прийняття вищезазначеної постанови.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у разі забезпечення даного позову шляхом: заборони посадовим особам Управління ДАБК ОМР у здійсненні пред`явлення Постанови № 070/19/53 вих. від 29.11.2019 року до виконання шляхом направлення до відділу державної виконавчої служби до ухвалення судом рішення по справі, яке набуде законної сили; у разі пред`явлення управлінням ДАБК ОМР Постанови № 070/19/53 вих. від 29.11.2019 року до виконання до ухвалення судом рішення по справі, яке набуде законної сили, зобов`язати органи державної виконавчої служби повернути без виконання Постанову № 070/19/536 вих. від 29.11.2019 року та заборонити органам державної виконавчої служби здійснювати будь-які дії в порядку виконавчого провадження до ухвалення судом рішення по справі, яке набуде законної сили до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.
Крім того, колегія суддів зазначає, що виконання виконавчих документів є повноваженнями органів виконавчої служби, які вони зобов`язані вчиняти в разі їх надходження.
Також, заявником не надано обґрунтованих підстав наявності істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Законодавством передбачено обов`язковість виконання рішення суду, а тому, у випадку скасування оскаржуваної постанови позивач матиме правові підґрунтя для відновлення своїх прав шляхом виконання рішення суду. 
Колегія суддів зазначає, що позивачем не подано до суду жодних обгрунтованих мотивів та доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення їх захисту без вжиття заходів забезпечення позову, а вказані доводи є лише припущеннями позивача.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки при забезпеченні позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника, щодо необхідності вжиття відповідних заходів, а апелянтом не надано  доказів щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також апелянтом не вказано ні в заяві про забезпечення позову ні в апеляційній скарзі ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Оцінюючи в сукупності наведене та приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, судова колегія вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись  ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консул-Плаза" - залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року - залишити без змін.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 28.02.2020  року.
Головуюча суддя:          О.А. Шевчук
Суддя:           А.В. Бойко
          Суддя:                                                                                                                       А.Г. Федусик