УХВАЛА

24 січня 2020 року 
Київ
справа №826/10157/18
адміністративне провадження №К/9901/1819/20
Cуддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Гусак    М.Б., перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від              3 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від  29 жовтня 2019 року у справі № 826/10157/18 за позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 3 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від  29 жовтня 2019 року у справі № 826/10157/18.

Касаційна скарга не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Всупереч вимог частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час подання позову) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Статтею 7 Закону України від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік"      з 1 січня 2018 року (рік, в якому було подано адміністративний позов) прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено - 1762 гривні.

Таким чином, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі - 243696,85  грн та подати до Верховного Суду документ, який це підтверджує.

Отримувач коштів - УК у Печерському районі /Печерський район/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897
Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО) - 899998
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007
Код           класифікації доходів бюджету      - 22030102
Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)
*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (дата оскаржуваного рішення) по справі ________ (номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа).

Крім того, відповідно до пункту 4 частини другої     статті 330 КАС України     у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга відповідача вищезазначеним вимогам не відповідає, оскільки містить загальні посилання на незаконність та необґрунтованість оскаржуваних судових рішень. При цьому скаржник не зазначив, які, на його думку, норми матеріального права застосовано неправильно (неправильно розтлумачено закон або застосовано закон, який не підлягав застосуванню, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню), чи норми процесуального права порушено судами попередніх інстанцій, що призвело до постановлення незаконних судових рішень.

В касаційній скарзі відповідач звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, на обґрунтування останнього скаржник зазначив, що останнім днем подачі апеляційної скарги є 3 грудня 2019 року, проте, не недав суду жодних доказів несвоєчасного отримання копії рішення суду апеляційної інстанції.

Крім того, касаційна скарга  відповідача надійшла до Верховного Суду 14 січня              2020 року, однак, з доданого до конверта документа служби кур`єрської доставки вбачається, що датою прийому поштового відправлення є 27 листопада 2019, тоді як до Верховного Суду касаційна скарга надійшла через 49 днів. 

В той час, на зазначеному документі служби кур`єрської доставки відсутній поштовий штемпель з датою зазначеного відправлення та ідентифікатором (штрих-код), за яким було б можливим відстежити пересилання.

Відповідно до пункту 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Пунктом 117 Правил встановлено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Таким чином, враховуючи факт відправлення касаційної скарги 27 листопада                 2019 року та не вручення Верховному Суду протягом такого тривалого строку, зазначений лист повинен був повернутися заявнику касаційної скарги.

Однак, будь-які відмітки, що підтверджують повернення зазначеного листа податковому органу відсутні.

У зв`язку з вищевикладеним, у Суду наявні розумні сумніви щодо надсилання касаційної скарги у справі №826/10157/18, саме 27 листопада 2019 року.

Окрім того, пунктом 79 зазначених Правил встановлений виключний перелік послуг "Укрпошти", які здійснюється безкоштовно.

Відправлення листа прискореною поштою з кур`єрською доставкою не входить до зазначеного переліку, відповідно ця послуга є платною і податковому органу надавався фіскальний чек, який підтверджує дату здійснення поштового відправлення.

У випадку надіслання касаційної скарги у справі 826/10157/18 за допомогою іншого підприємства, яке надає поштові послуги, представник податкового органу також повинен отримати документи, які підтверджують факт надання певних послуг. 

Таким чином, скаржнику необхідно надати суду касаційної інстанції докази несвоєчасного отримання рішення суду апеляційної інстанції та фіскальний чек, який підтверджує дату відправлення касаційної скарги, та, за наявності, реєстр, яким зазначений лист передано до поштового відділення.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, із змісту якої витікає - залишення касаційної скарги без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись статтею     332 КАС України, 

УХВАЛИВ:

1.Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 3 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі № 826/10157/18  залишити без руху.

2. Встановити особі, що подала касаційну скаргу, для усунення зазначених недоліків десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

 Суддя	 підпис	М.    Б. Гусак