УХВАЛА

10 лютого 2020 року 
Київ
справа №520/178/19
адміністративне провадження №К/9901/3639/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Тацій Л.В., 

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2019, ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019  у справі №520/178/19 за позовом     Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради до     ОСОБА_1 про    зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
У січні    2019 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Харківської області, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила: зобов`язати ОСОБА_1 здійснити перебудову квартири АДРЕСА_1 у стан, що існував до початку реконструкції та відповідає поповерховому плану цієї квартири від 11.03.2003, виготовленому КП «Харківським міським бюро технічної інвентаризації».
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження.
Не погоджуючись з указаною ухвалою про відкриття в частині частині застосування правил  підсудності, відповідач оскаржила її до Другого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 було закінчено підготовку до розгляду та призначено адміністративну справу.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019 ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 залишено без змін.
Не погодившись із указаними судовими рішенням, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу до Великої Палати Верховного Суду, в якій просила ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2019, ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 про закінчення підготовки до розгляду та призначення адміністративної справи та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019  у справі №520/178/19 скасувати та винести рішення, яким задовольнити її вимоги.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2020 вказану касаційну скаргу передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
04.02.2020 ваказана касаційна скарга надійшла в провадження колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 2 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмова у відкритті провадження у справі), 5 (відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмова у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміна сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з частиною 3 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Разом з цим, суд звертає увагу, що на відміну від адміністративної юрисдикції як компетенції адміністративних судів щодо розгляду справ у публічно-правових спорах, підсудність відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України - це розмежування повноважень адміністративних судів щодо розгляду і вирішення справ, які належать до адміністративної юрисдикції.
Під підсудністю можливо також розуміти коло адміністративних справ, вирішення яких віднесено до компетенції певного адміністративного суду.
Визначити підсудність означає встановити, який суд і якої ланки, згідно з законом, повинен здійснювати судочинство в тій чи іншій справі у підвідомчих йому провадженнях.
Виходячи з аналізу глави 2 розділу І КАС під підсудністю розуміється сукупність предметної (статті 20, 21), інстанційної (стаття 22), територіальної (стаття 25) юрисдикції адміністративних судів.
При цьому, помилковим є ототожнення понять «підсудність» з «юрисдикцією» (підвідомчістю). Так, юрисдикція (підвідомчість) адміністративних судів визначає загальну компетенцію судів щодо розгляду адміністративних справ та коло справ, які суди мають право розглядати і вирішувати в порядку адміністративного судочинства, тоді як правила підсудності розмежовують підсудність справ судам одного виду юрисдикції - у даному випадку адміністративної.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27    листопада 2018 року у справі №804/3516/18, у постанові №120/2280/19  від 26 грудня 2019 року та постанові Великої Палати Верховного Суду від 06    червня 2018    року у    справі № 495/6724/17.
Тобто, «підсудність», як підстава    оскарження рішення суду першої інстанції, передбачає незгоду особи із розглядом (прийняттям до розгляду) справи певним адміністративним судом як судом першої інстанції. У свою чергу поняття «підсудності» не охоплює поняття «юрисдикції» (підвідомчості) судів щодо розгляду спорів певної категорії (юрисдикції).
Таким чином, ухвала про відкриття провадження у справі може бути оскаржена виключно з підстав порушення судом першої інстанції наведених вище процесуальних норм, що регулюють питання підсудності адміністративних справ.
Виходячи зі змісту наведеної процесуальної норми, колегія суддів вважає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2019, ухвала Другого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 про закінчення підготовки до розгляду та призначення адміністративної справи та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019 про відкриття провадження, не є судовими рішеннями, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, у тому числі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити.
Керуючись ст.ст. 328,     333, 355, 359 КАС України,
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2019, ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019  у справі №520/178/19 за позовом     Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради до     ОСОБА_1 про    зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко
Т.Г. Стрелець 
 Л.В. Тацій ,
Судді Верховного Суду