Ухвала
29 січня 2020 року
м. Київ
справа № 316/191/16
провадження № 61-11102ск19
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 20 листопада 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та  зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: Національний банк України, Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики, про захист прав споживачів та визнання недійним кредитного договору,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 20 листопада 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.
Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, 
не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнано неповажними.
У касаційні скарзі заявник зазначає, що повний текст ухвали апеляційного суду було отримано лише 12 грудня 2019 року, однак доказів на підтвердження даної обставини не надає. Доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення касаційна скарга та додані матеріали не містять.
Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження 
не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією 
із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, 
від 3 квітня 2008 року).
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, 
що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, на підставі частини третьої статті 393 ЦПК України касаційну скаргу слід залишити без руху, оскільки заявником не надано належних доказів 
на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження. 
При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає  2 102,00 грн.
Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ураховуючи вищевикладене, судовий збір за подання касаційної скарги на оскаржуване судове рішення у цій справі становить 420,40 грн (2 102,00 грн х 0,2).
Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/ 22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
У переліку додатків до касаційної скарги зазначено, що додано квитанцію про сплату судового збору, проте заявником не долучено її до касаційної скарги, що підтверджується актом, складеним службовими особами Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, під час розкриття поштового конверта.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 390, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 20 листопада 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження залишити без руху і надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                         І. А. Воробйова