ПОСТАНОВА
Іменем України

12 лютого 2020 року 
Київ
справа №560/3070/19
адміністративне провадження №К/9901/902/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Губської  О.А.,  Соколова В.М., 
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №  560/3070/19
за позовом  ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого судді Драчук Т. О., суддів Полотнянка  Ю.П. Ватаманюка Р.В.,

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору та обставини справи.
          Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_2 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2019  року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії залишено без руху та запропоновано апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та витягу з веб-сайту ПАТ "Укрпошта", копію ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року апелянт отримав 28  листопада 2019 року.
02 грудня 2019 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій вона просить про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у зв`язку з проходженням лікування в період з 08 листопада 2019 року по 21 листопада 2019 року та погіршенням здоров`я (в подальшому викликом швидкої медичної допомоги) 07 листопада 2019 року.
Ухвалою колегії суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Драчук Т.О., суддів Полотнянка Ю.П. Ватаманюка Р.В. від  04 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про усунення недоліків апеляційної скарги (поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року). Та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від  17  жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що станом на 03 грудня 2019 року ОСОБА_1 не навела належні та достатні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року.

ІІІ. Касаційне оскарження
03 січня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року, в якій скаржник просив скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу до апеляційної інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник вказує на те, що оскаржувана ухвала на її думку, не відповідає вимогам статті 242 КАС України, не ґрунтується на засадах верховенства права, не законна та необґрунтована, постановлена із неправильним застосуванням норм права та порушенням норм процесуального права, без врахування доводів позивача, що строк на апеляційне оскарження був пропущений із поважних підстав, а саме:
1) позивач була не обізнана, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції складає не 30, а 10 днів.
2) відсутність можливості подати вчасно апеляційну скаргу через загострення низки важких хвороб та перебування позивача з 07 листопада 2019 року до 17 листопада 2019 року у безпорадному стані.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді (суддя - доповідач) Шевцової Н.В. суддів: Губської О.А., Соколова В.М. від 13 січня 2020 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року та витребувано справу №  560/3070/19 із Хмельницького окружного адміністративного суду.
До Верховного Суду справа № 560/3070/19 надійшла 16 січня 2020 року.
Відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 до Верховного Суду не надійшов.

ІV. Позиція Верховного Суду
Перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.
          Відповідно до статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
          Вирішення питання про наявність або відсутність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження в конкретній справі залежить від вказаних у клопотанні причин, підтверджених відповідними засобами доказування.
          Обставини, які скаржник вважає поважними і такими, що перешкодили здійснити процесуальне право на апеляційне оскарження, підлягають оцінці щодо їхньої справжності, об`єктивності, часу виникнення й обізнаності з ними сторони, того, наскільки вони завадили чи могли перешкодити своєчасно подати скаргу. І залежно від змісту та обсягу цих обставин суд визначає, чи мав скаржник можливість своєчасно реалізувати право на апеляційне оскарження.
          У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини у вимірі положень пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
          Так, у справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу виходив з того, що апелянт не навела належні та достатні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року.
          Обґрунтуванням причин пропущення строку є те, що ОСОБА_1 проходила амбулаторне лікування, обстеження, підбір ліків в поліклінічному відділенні з 08  листопада 2019 року по 21 листопада 2019 року.
          Також, позивач зазначила суду апеляційної інстанції про неможливість роботи з комп`ютером у зв`язку з неналежним станом здоров`я.
          Проте, Верховний Суд погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, що зазначені вище доводи позивача на обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження, не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки амбулаторне лікування розуміє під собою, як лікувально-профілактичні дії, які надаються особі (основні види медичної допомоги), як в самій амбулаторії (без залишення в лікарні на стаціонар), так і вдома.
          Отже, у справі, що розглядається, комплексна оцінка вказаних у клопотанні обставин не дала суду можливість за внутрішнім переконанням визнати обставини, на які покликається скаржник, непереборними чи такими, що об`єктивно не дали можливість їй своєчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження.
          Варто також наголосити, що відповідно до статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
          Підсумовуючи зазначене, колегія суддів визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, тому касаційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В : 
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року в справі № 560/3070/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                       Н.В.  Шевцова

Судді                                                                                          О.А. Губська

          В.М. Соколов