П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_____________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 р. Категорія 108020200	м.Одеса	Справа № 540/1959/19	
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.
час і місце ухвалення: 14:07, м. Херсон
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Семенюка Г.В.
суддів: Домусчі С.Д. ,  Шляхтицького О.І. 

при секретарі	Вишневській А.В.	

за участю сторін:	 	
ТОВ «Спектрум-А»	Вініченко О.В. (довіреність, директор)	

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум-А" до Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановиВ:

          Позивач, звернувся до суду з позовом до Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення, мотивуючи його тим, що протиправною є позиція відповідача стосовно того, що надані позивачем під час митного оформлення товарів документи не дають можливості визначити вартість імпортованих товарів за основним методом (ціною договору), відтак, протиправним є застосування до визначення митної вартості задекларованих товарів резервного методу.
          Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі від 29.05.2019 року №UA508000/2019/000040/2 про коригування митної вартості товарів. 
Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, Митниця Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи митниці, якими остання керувалась при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів та не спростував виявлені митним органом розбіжності.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектрум-А" було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року винесено законно та обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні. Крім того, позивач зазначає, що припущення відповідача щодо приховування достовірної вартості страхування імпортованих товарів з посиланням на те, що серед документів, наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, є хибними та спростовуються матеріалами справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що 07.05.2018 року між ТОВ "Спектрум - А" та компанією Zhongshan Huayuan Lighting (former Multilight Lighting Co, LTD), Китай, укладено контракт № 07052018 (далі - Контракт) на поставку товару "світильники, в асортименті, кількості та ціні відповідно до інвойсу" на умовах FOB порт відгрузки (Китай), відповідно до правил Інкотермс 2010.
На виконання умов Контракту позивачем імпортовано на митну територію України товар, а саме:
- люстри електричні для освітлення житлових приміщень, які підвішуються або закріплюються на стелі, призначені для використання з лампами розжарювання, вироблені з металу зі скляними та тканьовими плафонами, на напругу 220В, у розібраному вигляді, всього на суму 18230,10 дол. США;
- люстри електричні для освітлення житлових приміщень, які підвішуються або закріплюються на стелі, призначені для використання з LED лампами, з металевим корпусом та пластиковим оздобленням, на напругу 220В, у розібраному вигляді, всього на суму 7267,46 дол. США;
- світильники електричні підлогові металеві з пластиковими плафонами та лампами розжарювання, арт. FL 0808, колір СR  100 шт., всього на суму 839,85 дол. США;
- запасні частини освітлювальних приладів побутових, зі скла: скляні плафони  100 шт., всього на суму 82,18 дол. США.
22.05.2019 року декларантом позивача за договором про надання послуг митного брокера ОСОБА_1 для митного оформлення товару до Одеської митниці ДФС України подано митні декларації  № UA508000/2019/901449, № UA508070/2019/000889, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів на загальну суму 24777,28 дол. США, за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).
Разом з митною декларацією позивачем для оформлення товару надано: рахунок-фактуру (інвойс) від 13.04.2019 року № HY-13042019; коносамент від 14.04.2019 року №SHWS219040505; автотранспортна накладна від 27.05.2019 року № 0820; декларація про походження товару від 13.04.2019 року № HY-13042019; платіжні доручення, що підтверджують вартість товару від 16.05.2019 року № 80, від 21.05.2019 року № 81; документ, що підтверджує вартість товару від 21.05.2019 року № 2105-01; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується від 07.05.2018 року № 07052018; договір про надання послуг митного брокера від 29.08.2016 року № 3; договір (контракт) про перевезення від 26.12.2017 року № 26127-65; копія митної декларації країни відправлення від 09.04.2019 року №530420190045341449; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів від 28.05.2019 року № UA508070/2019/000860.
У зв`язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митним органом запропоновано декларанту, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: банківські платіжні документи, що стосуються товару; платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
28.05.2019 року на виконання вимог відповідача позивач додатково надав: рахунок на оплату експедиторських послуг від 21.05.2019 року № 1770, декларацію країни-експортера від 09.04.2019 року № 530420190045341449, офіційний прайс фірми Zhongshan Huayuan Lighting CO., LTD", Китай від 30.03.2019 року б/н, заява на транспортно-експедиційні послуги від 12.04.2019 року № 7,  ВМД  від 14.03.2019 року № UA508070/2019/000363.
29.05.2019 року відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA508070/2019/000040/2.
Підставою для коригування митної вартості зазначено наступне: «… Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, витрати на пакування та витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. Документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності: у поданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 09.04.2019 №530420190045341449 зазначено інші номери рахунку-фактури та коносаменту. Також, дата даної декларації свідчить проте, що вона була оформлена раніше ніж видано товаро-супровідні документи(інвойс, пакувальний лист, коносамент). Крім того, згідно правил Інкотермс 2010 на умовах поставки FOB Shekou, продавець зобов`язаний надати покупцю, на його прохання, на його ризик і за його рахунок (при наявності витрат) інформацію, необхідну для отримання страхування. Серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару. На вимогу митного органу декларантом не подано наступні документи, а саме:1) страхові документи, а також документи, що містять відомості про (вартість страхування, якщо здійснювалося страхування; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 3) виписки з бухгалтерської документації. За результатами проведеної консультації, митну вартість товару № 1 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до  статті 64 Митного кодексу України  на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 25.04.2019 № UA100010/2019/329622, а саме: 4,63дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 6077,66 * 4,63 = 28139,57 дол. США). За результатами проведеної консультації, митну вартість товару № 2 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до  статті 64 Митного кодексу України  на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 27.05.2019 №UA500010/2019/012981, а саме: 4,63дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 2421,1 * 4,63 = 11209,69 дол. США). За результатами проведеної консультації, митну вартість товару № 3 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до  статті 64 Митного кодексу України  на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 08.05.2019 № UA125110/2019/408470, а саме: 3,76дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 280 * 3,76 = 1052,8 дол. США). За результатами проведеної консультації, митну вартість товару № 4 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до  статті 64 Митного кодексу України  на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 19.03.2019 № UA500010/2019/006525, а саме: 3,76дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 27,4 * 3,76 = 103,02 дол. США). Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів;- на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару».
29.05.2019 року відповідач прийняв картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508070/2019/00054, з якою відмовлено ТОВ "Спектрум-А" у митному оформленні (випуску) товарів з підстав: "Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано/зв`язку з тим, що документи, надані для підтвердження митної вартості, не містять усіх необхідних даних та не усі відомості і розрахунки підтверджені. Отже, декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару".
У зв`язку із таким рішенням відповідача, позивач додатково сплатив за товар суму ПДВ в розмірі 79114,17 грн. та суму мита в розмірі 19134,81 грн.
Позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про корегування митної вартості не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню. Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Згідно з п. 23, 24  ст. 4 Митного кодексу України (далі - МК),  митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього  Кодексу, законів  та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Статтею 49 МК України  визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із ч.ч. 4, 5  ст. 58 МК України  митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
За приписами ч. 3  ст. 318 МК України  митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до  ст. 50 МК України  відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Частиною 1  ст. 51 МК України  встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього  Кодексу.
Згідно із ч. 2  ст. 52 МК України  декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Статтею 57 МК України  передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього  Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей  59  і  60  цього  Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених  статтею 64 цього Кодексу.
Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.
Згідно із ч. 1  ст. 53 МК України  у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій  статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч.ч. 1, 2  ст. 54 МК України  контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій  статті 58 цього Кодексу.
Зокрема,  ст. 58 МК України  передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої  статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1-3  ст. 55 МК України  рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою  статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою  статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до  розділу Х цього Кодексу  в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до  глави 4 цього Кодексу  або до суду.
Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Разом з тим, відповідно до вимог  ст. 57 МК України  основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього  Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
Тобто, відповідно до норм  Митного кодексу України  митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
Відповідно до ч. 3  ст. 53 МК України  у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Також згідно із ч. 6  ст. 53 МК України  декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Водночас, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.
Щодо твердження відповідача про відсутність серед документів, наданих на підтвердження заявленого рівня митної вартості інформації про те, що товар не страхувався покупцем, що, у свою чергу свідчить про приховування достовірної інформації щодо страхування товару, суд зазначає наступне.
Поставка товару імпортованого позивачем згідно контракту від 07.05.2018 року №07052018 здійснювалась на умовах FOB порт відвантаження (Китай) за правилами Інкотермс 2010.
На сьогодні діють Офіційні правила Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП № 560, в редакції з 01.01.2011 року Інкотермс-2010, за змістом яких посилання на Інкотермс-2010 в договорі купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов`язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень. Метою Інкотермс є забезпечення єдиного набору міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі.
Відповідно до Інкотермс-2010 FOB (Free On Board, або  Франко борт (… назва порту відвантаження)  це термін Інкотермс,  який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.
Відповідно до договору № 26127-65 від 26.12.2017 року про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів від 26.12.2017 року (далі  Договір), ТОВ "Спектрум-А" (Замовник) та ТОВ "Хіллдом Логістікс" (Виконавець), Виконавець зобов`язується за відповідну плату та за рахунок Замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу.
Згідно з п.п. 2.1.1.-2.1.3 Договору № 26127-65 про надання транспортно-експедиторських послуг, виконавець зобов`язаний: за дорученням Замовника, організовує перевезення вантажів замовника морським, залізничним, автомобільним, авіаційним транспортом, включаючи організацію перевалки і зберігання вантажів і контейнерів та інші операції, необхідні для виконання доручення Замовника; за попереднім узгодженням з Замовником укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги, в т.ч. переупакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків, зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію та страхування вантажів і контейнерів, а також на вимогу Замовника надає підтверджувальні документи про виконання даних угод підрядниками. За рахунок коштів Замовника, проводить розрахунки з ними, оплачує збори та інші обов`язкові платежі; узгоджує з перевізниками, портами, залізничними станціями плани, маршрути перевезень та терміни подачі залізничного, автомобільного, морського, авіаційного транспорту для перевезення вантажів.
За умовами заявки від 12.04.2019 року № 7 до Договору, позивач-замовник направив виконавцю - ТОВ "Хіллдом Логістікс" заявку на відвантаження вантажу  світильники (люстри, бра), код УКТ ЗЕД 9405, у кількості 2115 коробок, об`єм  65,27 куб. м, на умовах FOB з порту відправлення  Шекоу, Китай до порту прибуття  м. Одеса , Україна, пункт призначення  Україна, м. Херсон, вул. 9 Січня, 29.
ТОВ "Хіллдом Логістікс" забезпечило виконання вказаної заявки потужностями фірми-підрядника Telex Release, який, за твердженнями позивача, є власне перевізником, про що надав суду копію документу на перевезення № SHWS219040505, за яким товар "ceiling lamp, 2115 cartons" доставлений контрагентом Telex Release 27.05.2019 року до Одеської митниці ДФС, а 28.05.2019 року  до Херсонської митниці ДФС.
21.05.2019 року ТОВ "Хіллдом Логістікс" виписаний рахунок на оплату № 1770 за морський фрахт за межами митної території України: Шекоу. Китай  Одеса. Україна у сумі 43234,78 грн., наданий ТОВ "Спектрум-А".
Згідно з платіжним дорученням від 27.06.2019 року № 708, позивач перерахував на р/р ТОВ "Хіллдом Логістікс" 43234,78 грн. з призначенням платежу  оплата послуг, наданих згідно рахунку від 21.05.2019 року № 1770.
Отже, відповідно до умов поставки FOB та наданих позивачем документів, останній, як покупець, поніс витрати по транспортуванню товару. Умови страхування товару не є обов`язковими, що також підтверджується довідкою ТОВ "Хіллдом Логістікс" від 21.05.2019 року № 2105-01, згідно з якою страхування вантажу не здійснювалося, про що було повідомлено Митницю у наданих до митного оформлення документах.
Суд не бере до уваги посилання відповідача на здійснення перевезення вантажу не ТОВ "Хіллдом Логістікс", а Telex Release, оскільки вказаний довід не був покладений в основу оскаржуваного позивачем рішення. У свою чергу, вказана невідповідність жодним чином не впливає на визначення митної вартості товару.
Відповідно до абз. 2 ч. 2  ст. 77 КАС України  суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Щодо невідповідності даних митної декларації країни відправника від 09.04.2019 року та виданих товарно-супровідних документів від 13.04.2019 року (інвойс, пакувальний лист, коносамент), суд зазначає наступне.
До суду було надано копію митної декларації країни відправника  від 09.04.2019 року № 530420190045341449 з перекладом, відповідно до якої 09.04.2019 року на посту митниці Шекоу відповідно до коносаменту № ЕВ41904090622, проведене митне оформлення вантажу  лампи на суму 24777,18 дол. США, у кількості  2115, без страхування, порт призначення  Україна.
Інформація, вказана у копії митної декларації країни відправника  від 09.04.2019 року № 530420190045341449, цілком співпадає з дослідженими комерційним інвойсом від 13.04.2019 року № HY-13092019, пакувальним листом від 13.04.2019 року №HY-13092019.
Відтак, суд погоджується з доводами позивача про помилковість вказаної у копії митної декларації країни відправника № 530420190045341449 дати "09.04.2019" замість "13.04.2019", що також позивач підтверджує копією відповідного лита від 16.09.2019 року №2515-16/09 з відтиском печатки, надісланого митним органом країни-відправника.
Апелянтом не надано доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.
Щодо посилання митного органу на те, що декларантом неподані всі необхідні документи для встановлення митної вартості товарів, а саме: декларації країни відправника та висновки про якісні та вартісні характеристики товарів не є тими документами, які декларант зобов`язаний надати митному органу для підтвердження митної вартості товарів, згідно з ч. 2  ст. 53 МК України.
Витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені  статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 лютого 2018 року по справі № 815/2013/15.
Щодо доводів відповідача про не подання на вимогу митного органу виписки з бухгалтерської документації, суд зазначає, що позивач надав до суду копії платіжних доручень в іноземній валюті: від 16.05.2019 року № 80, відповідно до якого ТОВ "Спектрум-А" перерахував на р/р Zhongshan Huayuan Lighting Co, LTD кошти у сумі 20000,00 дол. США, від 21.05.2019 року № 81, про перерахування 4777,28 дол. США.
Вказані платіжні доручення надані відповідачу разом з митною декларацією, що підтверджується карткою відмови від 29.05.2019 року, відтак, суд не приймає до уваги також вказаний довід відповідача про відсутність виписки з бухгалтерської документації, що може впливати на визначення митної вартості товару.
Отже, відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.
Враховуючи викладене, суд вважає, що для митного оформлення позивачем були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.
З матеріалів справи вбачається, що митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, зокрема: "неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів  відсутність інформації за ціною угоди ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів  відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості  відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість)  відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару".
За результатами проведеної консультації митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до  статті 64 МК України, на підставі інформації, наявної у митного органу:
- щодо товару № 1  за МД від 25.04.2019 року № UA100010/2019/329622, а саме: 4,63 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 6077,66 х 4,63 = 28139,57 дол. США).
- щодо товару № 2  за МД від 27.05.2019 року № UA500010/2019/012981, а саме: 4,63 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 2421,1 х 4,63 = 11209,69 дол. США).
- щодо товару № 3  за МД від 08.05.2019 року № UA125110/2019/408470, а саме: 3,76 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 280 х 3,76 = 1052,8 дол. США).
- щодо товару № 4  за МД від 19.03.2019 року № UA500010/2019/006525, а саме: 3,76 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 27,4 х 3,76 = 103,02 дол. США).
Суд першої інстанції, дослідивши митні декларації, на підставі яких відповідач скоригував митну вартість імпортованого товару, зазначає, що вказані товари не є аналогічними, відтак, їх використання в якості підстав для коригування митної вартості безпідставне.
Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Отже, позивачем для оформлення товарів за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару (метод №2 ґ).
Правова позиція з даного питання викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 19.04.2017 року в справі К/800/37458/15 та в подальшому відображена в інших рішеннях з цього питання.
З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення про корегування митної вартості не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.
Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі  Федорченко та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення  поза розумним сумнівом.
Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України  Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини  визнана джерелом права.
Згідно п.1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".
Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1  ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі  Бендерський проти України  (Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.
Згідно статті 1 Протоколу №1 до  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набув чинності для України 11.09.1997 року)  Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права....
Вирішуючи питання стосовно застосування ст.1 Протоколу №1 до  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі  Україна  Тюмень  проти України  (N 22603/02 §55) зазначено,  … що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи ... Вимога досягнення такого балансу відображена в цілому в побудові статті 1 Першого протоколу, включно із другим реченням, яке необхідно розуміти в світлі загального принципу, викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
В даному випадку корегування митної вартості товарів створило ситуацію, в якій позивач, без жодних правових на те підстав, змушений зазнавати фінансового тиску на свою господарську діяльність, що є недопустимим. До того ж доводи відповідача покладені в основу його правової позиції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум-А" про визнання протиправним та скасування рішення належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги дублюють відзив на адміністративний позов (а.с.69) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, - залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року по справі № 540/1959/19, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.    
Повний текст Постанови складено – 29 січня 2020 року.

Суддя-доповідач 	 	Семенюк Г.В.	
Судді	    	Домусчі С.Д.    Шляхтицький О.І.