ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02 березня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/3102/16	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Разюк  Г.П.,
суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Одеської області  
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.01.2020 про зупинення провадження, прийняте суддею Смелянець Г.Є. у м. Одесі,
у справі № 916/3102/16 
за позовом Заступника прокурора Одеської області  
до відповідачів: 
1) Одеської міської ради; 
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕПТУН-БІЛА СФЕРА"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 
про визнання незаконним рішення та визнання недійсним договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року Заступник прокурора Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю /далі-ТОВ/ „Нептун-Біла Сфера”, в якому просив визнати незаконним рішення Одеської міської ради від 17.12.2013 №4256-V „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання ТОВ „Нептун-Біла Сфера” в оренду земельної ділянки площею 0,2499 га за адресою м. Одеса, пляж „Ланжерон”,1 для експлуатації обслуговування нежитлових приміщень і споруд аварійно-рятувальної станції” та визнати недійсним договір оренди землі площею 0,2499 га, укладений 15.01.2014 між Одеською міською радою та ТОВ “Нептун-Біла Сфера” для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель і споруд аварійно-рятувальної станції. 
В обґрунтування позовних вимог заступник прокурора Одеської області посилається на те, що рішенням міської ради затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, який не отримав позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації, про що свідчить відсутність у цьому проекті погодження проекту землеустрою з структурним підрозділом обласної  державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища та з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства. 
Ухвалою місцевого господарського суду від 30.11.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Одеської міської ради Департамент комунальної власності Одеської міської ради.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.01.2017 у справі №916/3102/16 призначено судову експертизу з питань землеустрою та провадження у справі зупинено до одержання результатів судової експертизи.  
14.11.2019 господарським судом першої інстанції разом з матеріалами справи одержано висновок експертів за результатами проведення експертизи з питань землеустрою Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз  Міністерства юстиції України від 20.12.2018 № 17-538, у зв`язку з чим ухвалою від 02.12.2019 поновлено провадження у даній справі.
09.01.2020 ТОВ "НЕПТУН-БІЛА СФЕРА" звернулось до суду першої інстанції з клопотання про зупинення провадження у даній справі до завершення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 щодо застосування ст. 23 Закону України "Про прокуратуру” стосовно повноважень прокуратури і підстав представництва нею інтересів держави, оскільки висновок суду у зазначеній справі має суттєве значення для вирішення даного спору по суті, сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права та принципів пропорційності та правової визначеності.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.01.2020 клопотання ТОВ "НЕПТУН-БІЛА СФЕРА" про зупинення провадження у справі задоволено, провадження зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №912/2385/18 
Місцевого господарський суд послався на п. 7 ч.1 ст. 228 ГПК України, оскільки обставини даної справи щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором є подібними до обставин справи №912/2385/18.
Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, Перший заступник прокурора Одеської області звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області 17.01.2020 скасувати і направити справу для продовження розгляду спору до суду першої інстанції. 
На думку скаржника, ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки її прийнято із суттєвим порушенням норм процесуального права, зокрема ст. 228 ГПК України, враховуючи, що предметом розгляду у справі №912/2385/18 є спірні правовідносини у сфері енергетики та бюджету, які не є подібними до правовідносин у сфері землекористування, що є предметом розгляду у даній справі.
Крім того, скаржник зазначає, що у справі №912/2385/18 органи прокуратури здійснюють представництво інтересів держави в особі відповідних державних органів, які є позивачами у справі, в той час як у даній справі прокуратура Одеської області в силу положень ст. 53 ГПК України виступає самостійним позивачем.
Також апелянт, посилаючись на правову позицію викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду вiд 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, звертає увагу суду на те, що питання щодо наявності підстав представництва прокурором інтересів держави було вирішено місцевим господарським судом під час відкриття провадження у справі, справа тривалий час перебувала у провадженні місцевого господарського суду, а тому повернення до вирішення цього питання на даний час є процесуально неможливим.
Відзиви на апеляційну скаргу не надходили, справа розглядається за наявними матеріалами.
Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу; про зустрічне забезпечення, зміну чи скасування зустрічного забезпечення; про повернення заяви позивачеві (заявникові); про передачу справи на розгляд іншого суду; про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; про зупинення провадження у справі; про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення; про відмову у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду; про повернення заяви про скасування рішення третейського суду; про повернення заяви про видачу наказу за рішенням третейського суду без розгляду; про залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (ч.2 ст. 271 ГПК України).
Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Станом на час прийняття даної постанови до суду не надійшло клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку без проведення судового засідання.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом апеляційного оскарження є ухвала місцевого господарського суду про зупинення апеляційного провадження у даній справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 у подібних правовідносинах.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Враховуючи наведені приписи ГПК України, суд має право зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до закінчення перегляду рішення в касаційному порядку), які зумовили зупинення провадження у справі.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом, ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 16.10.2019 на підставі ч.5 ст.302 ГПК України передано справу №912/2385/18 разом з касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
При цьому, в ухвалі вказано про наявність виключної правової проблеми, вирішення якої сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, тобто розумного балансу між приватними й публічними інтересами.
За висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, які обґрунтовані нормами статей 19, 131-1 Конституції України, статей 53, 174 ГПК України, статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», рішеннями Конституційного Суду України від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, від 20 грудня 2017 року № 2-р/2017, від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019, від 20 червня 2019 року № 6-р/2019, виключну правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, становить питання: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом:
- додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором;
- обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.
Також колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наводить питання щодо правових наслідків у випадку, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, не зазначив визначені законом підстави для звернення до суду, не дотримався процедури, передбаченої абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»), які, на думку колегії суддів, потребують правового висновку Великої Палати Верховного Суду:
- чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності;
- які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, установить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019 року справу №912/2385/18 прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та між іншим зазначено, що існує також інше питання, що потребує правового висновку, щодо наслідків, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, недотримання прокурором процедури, що передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").
Як відзначено Верховним Судом, наведене свідчить про те, що механізм реалізації права прокурора подавати позови до суду в інтересах держави є недосконалим та неоднозначним, що, на думку колегії суддів, може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, який вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.
Отже, враховуючи викладене та те, що у даній справі постали питання, аналогічні тим питанням, що прийняті для вирішення Верховним Судом у справі №912/2385/18, які становлять виключну правову проблему і мають бути вирішені Великою Палатою Верховного Суду, місцевий господарський суд правомірного зупинив провадження у справі №916/3102/16 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що твердження скаржника про неможливість повернення до вирішення питання про підстави представництва прокуратурою інтересів держави в судовому процесі після відкриття провадження у справі не відповідає положенням ч.11 ст. 176, ч.2 ст.185,ч.1 ст.226 ГПК України. 
За таких обставин колегія, судова колегія вважає, що ухвала Господарського суду Одеської області від 17.01.2020 відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 227, 234 ГПК України, правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається, а тому апеляційна скарга Першого заступника прокурора Одеської області  підлягає залишенню без задоволення.      
Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 Господарського  процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
          Ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.01.2020 у справі №916/3102/16 залишити без змін, апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Одеської області  – без задоволення.  
Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
Текст постанови складено та підписано 02.03.2020 о 10:30

Головуючий суддя                                                             Г.П. Разюк         
Суддя                                                                                    Г.І. Діброва
         Суддя                                                                                     Н.М. Принцевська