П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
15 січня 2020 року
м. Київ
 
Справа № 539/1584/17
Провадження № 11-774апп19
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Прокопенка О. Б., 
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Дочірнього підприємства «Нафком-Агро» (далі - ДП «Нафком-Агро») до виконавчого комітету Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області (далі - Виконком) про визнання протиправними дій та скасування рішення
за касаційною скаргою ДП «Нафком-Агро» на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 вересня 2018 року (суддя Гудков С. В.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року (судді Григоров А. М., Подобайло З. Г., Бартош Н. С.),
УСТАНОВИЛА:
У червні 2017 року ДП «Нафком-Агро» звернулося до суду з позовом до Виконкому про визнання протиправними дій та скасування рішення від 16 березня 2016 року № 9 про створення робочої комісії по нарахуванню суми збитків, завданих сільському бюджету Новооріхівської сільської ради ДП «Нафком-Агро» внаслідок порушення земельного законодавства, та рішення Виконкому від 27 травня 2016 року № 17 про затвердження суми збитків, завданих територіальній громаді Новооріхівської сільської ради ДП «Нафком-Агро», яким вирішено затвердити суму збитків, завданих громаді за використання земельної ділянки, в розмірі 4 033 167 грн 23 коп.
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області рішенням від 25 вересня 2018 року в задоволенні позову відмовив.
Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 19 березня 2019 року скасував рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 вересня 2018 року, а провадження у цій справі закрив, оскільки позовні вимоги не підлягають розгляду як у порядку адміністративного судочинства, так і взагалі. Цей суд дійшов висновку, що предметом спору у справі є питання щодо правомірності дій відповідача при ухваленні рішення щодо затвердження розміру визначених збитків, завданих позивачем як землекористувачем.
Не погоджуючись із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, ДП «Нафком-Агро» подало касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 вересня 2018 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. ДП «Нафком-Агро» вважає, що суд апеляційної інстанції неправильно визначив предмет спору, оскільки ним є не питання правомірності дій відповідача стосовно ухвалених оскаржуваних рішень щодо затвердження розміру збитків, завданих позивачем, а те, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, передбачені законом, і тим самим прийняв рішення за відсутності на це у нього повноважень. Сам спір виник між юридичною особою та суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення, тому спір повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 18 квітня 2019 року відкрив касаційне провадження у справі, а ухвалою від 24 липня 2019 року - передав цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Відповідно до цієї норми справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.
Судами попередніх інстанцій встановлено таке.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 15 березня 2010 року ДП «Нафком-Агро» придбало у власність у Відкритого акціонерного товариства «Цукор-Інвест» об`єкт незавершеного будівництва цукрового заводу, що розташований за адресою: Полтавська область, Лубенський район, с. Новооріхівка, вулиця Поштова, будинок 11, та який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 5322885201:01:002:0215. 
Рішенням Виконкому від 16 березня 2016 року № 9 створено робочу комісію по нарахуванню суми збитків, завданих сільському бюджету Новооріхівської сільської ради позивачем внаслідок порушення земельного законодавства.
Згідно з актом з визначення та відшкодування збитків, завданих територіальній громаді Новооріхівської сільської ради ДП «Нафком-Агро», від 17 травня 2016 року розрахунок збитків, завданих ДП «Нафком-Агро» бюджету Новоріхівської сільської ради від несплати орендної плати за використання земельної ділянки промисловості в межах населеного пункту с. Новооріхівка в період з 1 серпня 2013 року по 30 квітня 2016 року, розроблений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2006 року № 1724 «Деякі питання оренди землі» та становить 4 033 167,23 грн. Земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту с. Новооріхівка і її площа складає 212 250 кв. м. Термін для добровільної сплати завданих збитків встановлений до 1 липня 2016 року.
Рішенням Виконкому від 27 травня 2016 року № 17 затвердженого суму збитків, завданих територіальній громаді Новооріхівської сільської ради ДП «Нафком-Агро» за використання земельної ділянки промисловості площею 212 250 кв. м в межах села Новооріхівка, в розмірі 4 033 167,23 грн.
Відповідно до акта обстеження земельної ділянки від 21 липня 2016 року комісією було проведено обстеження земельної ділянки промисловості під майном цукрового заводу площею 21,2250 га з кадастровим номером 5322885201:01:002:0215 в с. Новооріхівка на вул. Поштова, 11. На обстежуваній земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна - будівлі та споруди цукрового заводу, власником якого є ДП «Нафком-Агро» на підставі договору купівлі-продажу від 15 березня 2010 року ВМП № 123536. Рішенням сесії Новооріхівської сільської ради від 30 березня 2010 року вказана земельна ділянка булу передана в оренду ДП «Нафком-Агро». Технічна документація на земельну ділянку виготовлена та затверджена рішенням сесії Новооріхівської сільської ради від 23 червня 2010 року. Межі, площа та конфігурація земельної ділянки відповідають даним збірного кадастрового плану земельних ділянок. Комісія дійшла до висновку, що в період з 15 березня 2010 року по час обстеження земельна ділянка промисловості площею 21,2250 га в с. Новооріхівка по вул. Поштова, 11 перебуває в фактичному користуванні ДП «Нафком-Агро».
З викладеного вбачається, що у ДП «Нафком-Агро» відсутнє будь-яке оформлене право на земельну ділянку, розташовану в с. Новооріхівка Лубенського району Полтавської області, загальною площею 21,2250 га.
Дослідивши в межах, визначених частиною першою статті 341 КАС, наведені в касаційній скарзі доводи, заслухавши суддю-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення, та перевіривши матеріали справи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Предметом спору у цій справі є питання щодо правомірності дій відповідача при ухваленні рішень щодо обчислення та затвердження розміру визначених збитків, завданих позивачем як землекористувачем.
У частині другій статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною третьою статті 157 Земельного кодексу України встановлено, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС (тут і далі - у редакції, чинній на час подання позову) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
За змістом частини першої статті 6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 5 чинного КАС, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також право на звернення до суду та способи судового захисту. 
Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Тобто у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов`язки позивача.
Оспорюваними рішеннями Виконкому створено робочу комісію для нарахування суми збитків, завданих сільському бюджету внаслідок порушення земельного законодавства, та затверджено суму збитків, завданих територіальній громаді таким порушенням.
Ураховуючи наведене, повноваження відповідача у цьому випадку обмежуються лише обчисленням розміру збитків у встановленому порядку. Що стосується відшкодування виявлених збитків, то вони не можуть бути примусово відшкодовані на підставі рішення Виконкому. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення  до суду з відповідним позовом. Таким чином, оскаржувані рішення Виконкому не створюють жодних правових наслідків для ДП «Нафком-Агро», тому не можуть порушувати його права чи інтереси.
Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справах № 501/463/15-а, 802/2474/17-а (провадження № 11-1154апп18, 11-1081апп18 відповідно).
Отже, з огляду на предмет і підстави позову, зміст позовних вимог, висновок суду апеляційної інстанції про непоширення на цю справу юрисдикції адміністративного суду ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права. Доводи, викладені в касаційній скарзі, таких висновків не спростовують.
За правилами частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу ДП «Нафком-Агро» слід залишити                          без задоволення, а постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року - без змін.
Щодо доводів скаржника про незаконність постанови суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову слід зазначити, що вона не може бути предметом касаційного перегляду, оскільки апеляційного перегляду цього судового рішення по суті не відбулося у зв`язку із закриттям провадження у справі з процесуальних підстав.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Касаційну скаргу Дочірнього підприємства «Нафком-Агро» залишити без задоволення.
2. Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач	 	О. Б. Прокопенко	
Судді:	Н. О. Антонюк	Л. М. Лобойко	
 	С. В. Бакуліна	Н. П. Лященко	
 	В. В. Британчук	В. В. Пророк	
 	Ю. Л. Власов	Л. І. Рогач	
 	Д. А. Гудима	О. М. Ситнік	
 	Ж. М. Єленіна	О. С. Ткачук	
 	О. Р. Кібенко	В. Ю. Уркевич	
 	В. С. Князєв	О. Г. Яновська