ПОСТАНОВА
Іменем України
05 грудня 2019 року 
м.Київ
справа №120/4443/18-а
провадження №К/9901/27593/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
розглянувши  у попередньому судовому засіданні адміністративну справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 (головуючий суддя Моніч Б.С., судді Капустинський М.М., Охрімчук І.Г.)
у справі № 120/4443/18-а 
за позовом ОСОБА_1 
до Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області
за участі Брацлавської селищної ради Немирівського району Вінницької області
про визнання дій протиправними та скасування акта, встановив:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. У грудні 2018 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області, в якій просила суд визнати протиправними дії тимчасової комісії, утвореної розпорядженням голови Немирівської районної державної адміністрації від 22.05.2017 № 126; визнати протиправним та скасувати Акт про визначення розмірів збитків власнику земельних ділянок від 19.10.2017, затвердженого головою Немирівської районної державної адміністрації.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що засідання комісії відбулось у неналежному складі та без присутності позивача, крім того, тимчасова комісія щодо визначення розмірів збитків власнику земельних ділянок - Брацлавської селищної ради склала акт про визначення збитків за користування земельною ділянкою без фактичного обстеження земельної ділянки та виходячи з розмірів останньої, які не відповідають дійсності.
3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08.04.2019 у справі №120/4443/18-а позов задоволено, визнано протиправним та скасовано дії тимчасової комісії утвореної розпорядженням голови Немирівської районної державної адміністрації  від 22.05.2017 № 126 під час прийняття рішення про визначення розміру збитків власнику земельних ділянок, оформленого у формі Акту від 19.10.2017; визнано протиправним та скасовано Акт про визначення розмірів збитків власнику земельних ділянок від 19.10.2017, затвердженого головою Немирівської районної державної адміністрації.
4. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі №120/4443/18-а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.04.2019 скасовано, а провадження у справі закрито.
5. ОСОБА_1 з постановою суду апеляційної інстанції не погодилася, тому звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі №120/4443/18-а і направити справу на розгляд до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
6. Ухвалою Верховного суду від 10.10.2019 відкрито касаційне провадження у справі.
7. До Верховного Суду від Брацлавської селищної ради Немирівського району Вінницької області надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому просить суд залишити постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі №120/4443/18-а без змін.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
8. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є власником комплексу будівель та споруд загальною площею 4041,51 кв.м., які розташовані за адресою  
АДРЕСА_1. 9 . 26.04.2017 Брацлавський селищний голова ОСОБА_2 . звернувся до Немирівської районної державної адміністрації з листом №212 щодо визначення розміру збитків заподіяних Брацлавській територіальній громаді внаслідок безоплатного використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів під комплексом будівель та споруд, які знаходяться у власності ОСОБА_1 .
10. За наслідками розгляду вказаного листа Брацлавського селищного голови, відповідачем складено оскаржуваний у даній справі Акт про визначення розмірів збитків власнику земельних ділянок від 19.10.2017.
11. Відповідно до Акту Комісія визначила, що в цілому розмір збитків заподіяних Брацлавській селищній раді внаслідок використання земельних ділянок під комплексом будівель та споруд, які знаходяться у власності ОСОБА_1 за 2015-2017 роки становить 88291 грн.
12. 13.04.2018 керівник Немирівської місцевої прокуратури, діючи в інтересах Брацлавської селищної ради, звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовною заявою про стягнення збитків заподіяних внаслідок безоплатного використання земельних ділянок. В обґрунтування позовних вимог було покладено Акт про визначення розмірів збитків власнику земельних ділянок від 19.10.2018.
13. Не погодившись із діями комісії з визначення розміру збитків Брацлавській селищній раді, а також вважаючи помилковим визначений в акті перевірки розмір збитків, в частині нарахування розміру збитків за використання земельної ділянки, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та на якій розташовані комплекс будівель та споруд загальною площею 4041,51 кв.м., а також враховуючи, що відповідний акт став підставою для звернення Немирівської місцевої прокуратури, яка діє в інтересах Брацлавської селищної ради до Немирівського районного суду Вінницької області з позовною заявою про стягнення збитків заподіяних внаслідок безоплатного використання земельних ділянок, позивач звернулася до суду з відповідним позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
14. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що засідання комісії відбулось у нелегітимному складі, що мало наслідком складання та підписання акту особами, частина яких не була наділена повноваженням на надання оцінки розрахунку розміру збитків, та як наслідок підписання оскаржуваного Акту. Аналізуючи технічні властивості належного позивачу об`єкту нерухомості суд дійшов до переконання, що розмір земельної ділянки, яка була взята відповідачем до уваги під час визначення ОСОБА_1 розміру заподіяних збитків Брацлавській селищній раді не відповідає дійсності, що в свою чергу свідчить про помилковість визначеного оскаржуваним Актом розміру збитків власнику земельних ділянок.
15. Суд апеляційної інстанції керувався тим, що Акт комісії від 19.10.2017 не створює жодних правових наслідків для ОСОБА_1 , а тому не може порушувати її права чи інтереси. З цих підстав він не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні ст. 19 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, а тому оскаржуваний Акт комісії не може бути предметом спору. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ, ВІДЗИВУ НА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ
16. Касаційну скаргу мотивовано порушенням апеляційним адміністративним судом норм матеріального і процесуального права і неповним дослідженнням обставин справи.
Зокрема, скаржник посилається на те, що спір у цій справі стосується не визначення розміру збитків за фактичне користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, а правомірності дій суб`єкта владних повноважень при затвердженні Акта комісії з визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі.
17. Позивач вважає, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, розглянувши апеляційну скаргу особи, чиї права не були порушені рішенням суду у цій справі.
18. За посиланням ОСОБА_1 посилання на практику, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 802/2474/17-а не є релевантним до обставин цієї справи, оскільки у справі, що розглядалася Великою Палатою Верховного Суду не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, особи, яка не брала участі у справі, та чи має право така особа оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції.
На противагу вказаній практиці, позивач посилається на окремі думки суддів, висловлені у справі № 750/10172/17.
19. У відзиві на касаційну скаргу Брацлавська селищна рада Немирівського району Вінницької області підтримує правову позицію, викладену судом апеляційної інстанції в оскарженій постанові.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
20. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
21. Предметом спору у цій справі є питання щодо правомірності дій відповідача при ухваленні рішення щодо затвердження розміру визначених збитків, завданих позивачем як землекористувачем.
У ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 ст. 157 Земельного кодексу України встановлено, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.
22. За змістом п. 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.
23.  Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що відповідач, вважаючи, що позивачем завдано органу місцевого самоврядування збитків у вигляді неодержаних доходів, мав право та повноваження скласти акт про визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також затвердити його відповідним рішенням.
24.  Однак обов`язковою умовою надання правового захисту позивачу судом є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
25. Оспорюваним актом комісії від 19.10.2017 року встановлено розмір збитків, завданих ОСОБА_1 внаслідок користування земельними ділянками.
26.  Ураховуючи наведене, повноваження відповідача обмежуються лише обчисленням розміру збитків у встановленому порядку. Що стосується відшкодування виявлених збитків, то вони не можуть бути примусово відшкодовані на підставі рішення відповідача. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Таким чином, оскаржуваний акт не створює жодних правових наслідків для позивача, тому не може порушувати його прав чи охоронюваних законом інтересів.
27.  Закриваючи провадження в цій справі, суд апеляційної інстанції керувався тим, що Акт щодо визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також розмір таких збитків, завданих внаслідок користування земельною ділянкою, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні ст. 19 КАС України і не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для ОСОБА_1 , що виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.
Верховний Суд вважає такий висновок законним і обґрунтованим.
Аналогічний висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 12.12.2018 у справі № 802/2474/17-а, від 23.01.2019 у справі № 750/10172/17, від 27.03.2019 у справі №917/902/18.
Факт висловлення деякими суддями Великої Палати Верховного Суду окремої думки не свідчить про однозначність позиції Великої Палати, оскільки більшість суддів від складу відповідного суду підтримали позицію, яка викладена у тексті відповідних постанов, що спростовує доводи касаційної скарги в цій частині.
28. Отже, висновки суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі ґрунтуються на правовій позиції Великої Палати Верховного Суду при розгляді аналогічних правовідносин.
29. Судом розглянуто і відхилено доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального законодавства при розгляді апеляційної скарги особи, яка не була учасником справи у суді першої інстанції, оскільки, незважаючи на невірно обраний спосіб захисту позивачем і відсутність у цій справі порушеного права ОСОБА_1 , у Брацлавської селищної ради Немирівського району Вінницької області як у власника спірної земельної ділянки виник законний інтерес у цій справі, тому вона могла звернутися до суду з апеляційної інстанції і вирішення питання щодо розгляду відповідної апеляційної скарги, поданої особою, яка не була учасником справи, належало до розсуду апеляційного адміністративного суду.
Інші доводи касаційної скарги не спростовують вищенаведених висновків і зводяться до переоцінки доказів, наданих судам попередніх інстанцій.
30. Враховуючи зазначене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не спростовують вірних висновків суду апеляційної інстанції.
31. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
32. Оскільки Верховний Суд залишає без змін постанову апеляційної інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі №120/4443/18-а - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров
Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук
Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб