Ухвала
 
26 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 161/4565/17
провадження № 61-3052ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Волинського апеляційного суду від 08 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Веселівської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,
ВСТАНОВИВ:
17 лютого 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Волинського апеляційного суду від 08 січня 2020 року.
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник                  ОСОБА_2 , порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст ухвали Волинського апеляційного суду від 08 січня 2020 року отримано 11 січня 2020 року, що підтверджується копією конверту Волинськогоапеляційного суду щодо направлення копії ухвали від 08 січня 2020 року на адресу скаржника, а також інформацією щодо направлення поштових відправлень УДППЗ «Укрпошта», з вказівкою часу приймання та отримання, згідно з номером ідентифікатора поштового відправлення.
Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, наявні підстави для його поновлення.
Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою справляється судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Скаржнику слід сплатити суму судового збору у розмірі 420,40 грн, за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів ? УК у Печерському район/Печерський район/22030102; код ЄДРПОУ - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Разом з тим, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо, зокрема: касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Згідно з частиною четвертою статті 131-2 Конституції України від 28 червня 
1996 року виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Згідно із підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року.
Враховуючи положення статті 131-2 Конституції України, підпункт 11 
пункту 161 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з 01 січня 2017 року, представництво у суді касаційної інстанції має здійснюватися виключно прокурорами або адвокатами.
Згідно із частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. 
Касаційна скарга підписана представником ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 , проте, відсутні дані, що він являється адвокатом, тобто підписана особою, яка не має права її підписувати.
З підстав викладеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема, підтвердження статусу адвоката ОСОБА_2 як представника ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , строк на касаційне оскарження ухвали Волинського апеляційного суду від 08 січня 2020 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Волинського апеляційного суду від 08 січня 2020 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                          І. М. Фаловська