ПОСТАНОВА
Іменем України

20 лютого 2020 року 
Київ
справа №826/3779/15
адміністративне провадження №К/9901/44004/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Тацій Л.В., 
суддів: Стеценка  С.Г.,   Шарапи В.М.,   -
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , який діє через представника - Діденко Тетяну Георгіївну, на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2015 року (прийняту судом у складі судді Качура І.А.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року (постановлену судом у складі: головуючого судді Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ»  (далі - Уповноважена особа Фонду) Гончарова Сергія Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,   -
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив: 
- визнати бездіяльність Фонду щодо невключення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду протиправною;
- визнати бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду протиправною;
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду надати Фонду додаткову інформацію щодо вкладника ОСОБА_1 , стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду;
- зобов`язати Фонд включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 07 квітня 2015 року відмовив у задоволенні позову.
Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06 вересня 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що висновок відповідача про нікчемність укладеного позивачем правочину з огляду на положення статей   203,   215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України від 23   лютого 2012 року №   4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»   (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №   4452-VІ) є обґрунтованим, а отже в даному випадку на позивача не поширюються гарантії Фонду як на вкладника.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
04 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою,  у якій просить рішення судів попередніх інстанції скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.
У скарзі посилається на те, що висновки судів базуються на припущеннях та на неналежних доказах. Наказ, яким було визнано спірний правочин нікчемним не має жодної юридичної сили, прийнятий поза межами повноважень відповідача та у спосіб не передбачений законом, тому не тягне за собою жодних юридичних наслідків.
Зазначає, що він надав суду платіжні доручення, які підтверджують внесення на рахунок позивача коштів. Посилання відповідачів на дроблення вкладів з метою отримання додатково грошей за рахунок Фонду з посиланням на статтю 38 Закону №   4452-VІ та визнання спірного договору нікчемним на підставі цієї статті не відповідає її положенням.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 06 жовтня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017   року №   2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2018 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Гриців М.І., судді: Берназюк Я.О., Коваленко Н.В.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 18 липня 2019 року на підставі розпорядження в.о. начальника управління забезпечення автоматизованого документообігу суду секретаріату Касаційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року №   1021/0/78-19 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стеценко С.Г., Шарапа В.М., справу передано головуючому судді.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Між ОСОБА_1 і ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» (далі - ПАТ "КБ "УФС")      було укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Планер" №   42003 від 26.06.2014, відповідно до якого, банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 180   000,00 грн у тимчасове користування на строк до 28.07.2014 та зобов`язується сплачувати відсотки за його користування у розмірі 19,75   % річних.
Згідно платіжного доручення № TR.56293.399.372 від 26.06.2014 Банк прийняв на користь ОСОБА_1       як вкладника, грошові кошти в сумі 180   000 грн на вкладний (депозитний) рахунок №    НОМЕР_1 , який був відкритий відповідно до п.   2.1.1 вказаного вище договору.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014 № 491 "Про віднесення ПАТ "КБ "УФС" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 14.08.2014 № 69 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "УФС", згідно з яким, з 15.08.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гончарова С.І.
Постановою Правління Національного банку України від 10.11.2014 № 717 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ "КБ "УФС".
Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 13.11.2014 № 119, розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "УФС"      з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 13.11.2014 та призначено Гончарова С.І. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" строком на 1 рік з 13.11.2014 по 12.11.2015.
На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 21.11.2014 Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ "КБ "УФС", для отримання коштів вкладники з 21 листопада по 31 грудня 2014 року включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ "Альфа-Банк"; виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Дізнавшись про відсутність себе в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду із заявою від 25.12.2014 про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "КБ "УФС" за рахунок Фонду.
За результатами розгляду заяви, Уповноважена особа Фонду в листі від 18.12.2014 №   001/1968 повідомила, що договір банківського вкладу № 42003 від 26.06.2014 та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними, відповідно до вимог   статті 38 Закону №   4452-VІ та   статті 228 ЦК.
Вважаючи зазначені дії відповідачів щодо невключення позивача до переліку та Загального реєстру вкладників та невідшкодування коштів за рахунок Фонду за вкладом неправомірними, позивач звернувся до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у межах доводів касаційної скарги перевірив постановлені у цій справі судові рішення, обговорив доводи касаційної скарги і дійшов висновку про таке.
Законом № 4452-VI   установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами. Цей   Закон   є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.
Відповідно до   статті 2 Закону №4452-VI   вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Згідно з частиною першою   статті 1058 ЦК   за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до частини першої   статті 1066 ЦК   за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).
Відповідно до пункту 17 частини першої   статті 2 Закону № 4452-VI   уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим   Законом   та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
Згідно з частинами першою, другою   статті 26 Закону № 4452-VI   Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, <…>, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, <…>. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200   000,00 гривень.
Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Відповідно до частини першої   статті 27 Закону № 4452-VI   уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього   Закону   та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року № 14, передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ "КБ "УФС" (Банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Планер" від 26 червня 2014   року № 42003, а кошти зараховані на відповідний рахунок,      отже, у розумінні закону, позивач є вкладником.
Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок відбулись до початку віднесення ПАТ «КБ «УФС» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації.
Вклад розміщено на рахунку ПАТ "КБ "УФС" до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі   статті 26 Закону № 4452-VI. При цьому, уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до норм   Закону № 4452-VI.
Аналогічна правова позиція у подібних відносинах висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а.
Також колегія суддів зазначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб або його уповноважена особа, за загальним правилом, не може посилатися на неправомірні або оспорювані дії працівників банку під час оформлення договірних відносин з клієнтами та виконання такими працівниками умов цих договорів для обґрунтування наявності      підстав      для застосування положень частини третьої   статті 38      Закону   4452-VI.
Такі неправомірні або оспорювані дії повинні доводитися в порядку кримінального або цивільного судочинства.
Разом з тим, жодного вироку (інших рішень судів), якими б було встановлено наявність протиправних дій з боку позивача чи працівників банку під час укладення договору банківського вкладу ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції відповідачами надано не було.
Колегія суддів звертає увагу, що у випадку встановлення відповідним судовим рішенням у межах кримінального провадження обставин, які свідчать про нікчемність укладеного особою з банком правочину, уповноважена особа не позбавлена права у відповідності до положень чинного законодавства подати до Фонду додаткову інформацію про зменшення кількості вкладників, а також застосувати наслідки нікчемності такого правочину.
Отже, позивач є особою, що набув право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача як вкладника банку до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Щодо зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то колегія суддів враховує вимоги пунктів 4, 6 розділу ІІІ Положення, та ті обставини, що станом на дату розгляду справи у суді відповідний перелік вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду, вже сформовано та подано на затвердження до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відтак належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Уповноваженої особи Фонду надати додаткову інформацію про позивача як вкладника, якому необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ»      за рахунок коштів Фонду.
Отже, вимоги позивача щодо зобов`язання Фонду включити позивача до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, на повну суму вкладу за Депозитним договором "Планер" від 26 червня 2014 року № 42003, суд касаційної інстанції вважає їх передчасними, оскільки вчинення таких дій належить до повноважень Фонду, які можуть бути реалізовані ним лише після отримання зазначених вище відомостей від Уповноваженої особи про позивача як вкладника банку, та в даному випадку здійснені Фондом ще не були, а отже, адміністративний позов у цій частині позовних вимог задоволенню не підлягає.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20   вересня 2019 року у справі №   826/3780/15.
За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій в цілому та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.
Відповідно до частини шостої   статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року, якщо суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання позовної заяви відповідно до квитанції №   ПН464814 від 23 лютого 2015   року позивач сплатив судовий збір у сумі 73,08 грн, за подання апеляційної скарги -  36,54 грн відповідно до квитанції №   ПН526693 від 17 квітня 2015 року та за подання касаційної скарги - 1600,00 грн відповідно до квитанції №   140310005 від 03   жовтня 2017 року.
Враховуючи зазначене та у зв`язку із задоволенням касаційної скарги позивача, понесенні позивачем судові витрати на звернення до суду із позовом, апеляційною та касаційною скаргою підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що становить 1709,62 грн.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15   січня 2020 року №   460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями   341,   345,   349,   354,   355,   356,   359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , який діє через представника - Діденко Тетяну Георгіївну, задовольнити частково.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва   від 07 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду 06 вересня 2017 року у справі №   826/3779/15 скасувати.
Ухвалити нову постанову.
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 ) як вкладника, якому необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) «Планер» від 26 червня 2014 року №   42003.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м.   Київ, вул. Січових стрільців, 17, код ЄДРПОУ 21708016) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати: за подання позовної заяви відповідно до квитанції №   ПН464814 від 23 лютого 2015   року у сумі 73,08 грн (сімдесят три гривні 08 копійок), за подання апеляційної скарги -  36,54 грн (тридцять шість гривень 54 копійки) відповідно до квитанції №   ПН526693 від 17  квітня 2015 року та за подання касаційної скарги - 1600,00 грн (одна тисяча шістсот гривень) відповідно до квитанції №   140310005 від 03 жовтня 2017 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                           Л.В. Тацій
Судді          :                                                                                           С.Г. Стеценко 
                                                                                                                 В.М. Шарапа