ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/13452/19                                     Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Шрамко Ю.Т.                                                                                                                                             Суддя-доповідач Шурко О.І
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                               Шурка О.І.,
суддів                                        Василенка Я.М., Ганечко О.М.,
при секретарі                               Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві  третя особа: Служба безпеки України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа - Служба безпеки України, в якому позивач просив суд:
- визнати бездіяльність відповідача щодо нездійснення (відмови) перерахунку пенсії позивачу з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені у довідці ФЕУ СБУ (від 15.04.2019р. №21/3/2-1529) для обчислення та перерахунку розміру пенсії - протиправною та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу з 01 січня 2018 року пенсії виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч. 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", нарахувати та виплачувати пенсію з врахуванням наступних складових: посадовий оклад - 9455,74 грн.; оклад за військовим званням - 1480 грн; надбавка за вислугу років (45%) - 4921,08 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 1418,36 грн.; надбавка за особливості проходження військової служби (36%) - 5708,46 грн.; доплата військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі (15%)- 1418,36 грн.; преміювання (10%) - 945,57 грн. Загальний розмір грошового забезпечення становить 25347,57 грн.;
- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у зменшенні розміру пенсії за рахунок виплати з 01.01.2018р. лише 50% та виплати з 01.01.2019р. лише 75%суми підвищення розміру пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. та зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію позивачу з 01.01.2018р. у розмірі з урахуванням 100% суми підвищення розміру пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р.;
- зобов`язати відповідача здійснити позивачу виплату недоплаченої частини розміру пенсії однією сумою.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2019 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач, звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову повністю.
Під час судового засідання в апеляційній інстанції представник третьої особи зазначив, що погоджується з рішенням суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, та з січня 2015 року отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону №2262-XII, що не заперечувалось відповідачем
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до третьої особи - відповідного структурного підрозділу - Фінансово-економічного управління Служби безпеки України із запитом на отримання інформації, а саме - довідки про розмір грошового забезпечення за військовим званням та посадою, яку він займав перед звільненням - заступника начальника управління ЦУ СБУ, із зазначенням розмірів усіх складових грошового забезпечення станом на дату надання відповіді. У відповіді ФЕУ СБУ від 5 червня 2018 року №21/3/2-М-3-П/87 зазначено, що протягом цього періоду (у 2015-2018 роках) на підставі відомчих наказів СБ України визначалися розміри деяких надбавок (доплат, премій) військовослужбовців СБ України, та на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.03.2019р. ФЕУ Служби безпеки України складена та видана позивачу довідка від 15.04.2019р. №21/3/2-1529 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій (згідно визначених норм станом на 05.06.2018 року), згідно якої загальний розмір грошового забезпечення заступника начальника управління Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ становить 25347,57 грн.
Після отримання від третьої особи зазначеної вище довідки про розмір грошового забезпечення (із зазначенням розмірів усіх його складових), позивач звернувся до відповідача із заявою, додавши до неї отриману довідку, з проханням невідкладно здійснити перерахунок призначеної пенсії, з урахуванням розміру усіх складових грошового забезпечення, зазначених у довідці від 15.04.2019р. №21/3/2-1529.
Разом з цим, після набрання чинності рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 про визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»  та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до        Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45, намагаючись вирішити питання у досудовому порядку, позивач направив відповідні звернення до третьої особи та відповідача, у яких просив: Службу безпеки України - невідкладно скласти та направити до ГУ ПФУ в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення за усіма видами грошового забезпечення (копія додається); ГУ ПФУ в м. Києві - на підставі отриманої від СБУ нової довідки про грошове забезпечення невідкладно здійснити перерахунок призначеної пенсії (підвищеної з 01.01.2018р. та з 01.01.2019р.) за усіма видами грошового забезпечення (копія додається).
У квітні 2018 року розмір призначеної позивачу пенсії було перераховано, проте з урахуванням лише окремих складових грошового забезпечення, а саме - посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавка за вислугою років. При цьому додаткові види грошового забезпечення, які він отримував в період проходження служби та які були враховані при призначенні пенсії,        до її перерахунку відповідачем не включено.
Позивач вважає, що перерахунок та виплата йому пенсії відповідачем без урахування всіх складових грошового забезпечення, її поетапне підвищення та виплата пенсії в повному обсязі лише у 2020 році порушують його законне право на гідне та належне відповідно до Закону №2262-XII пенсійне забезпечення, а неодноразові та безпідставні відмови відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії у належному розмірі з урахуванням всіх видів грошового забезпечення є незаконними, необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам закону. Наведене зумовило позивача звернутися до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. 
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянтів безпідставними, враховуючи наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є    Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі по тексту - Закон України № 2262-ХІІ).
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, Закон № 2262- ХІІ) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
відповідно до положень частини третьої статті 43        Закону №2262-ХІІ передбачено, що при обрахунку пенсії мають враховуватись щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які виплачувались військовослужбовцю. 
Аналогічні нормативні положення містяться також у частині третій статті 63 Закону №2262-ХІІ, якими передбачено підстави для перерахунку пенсій та перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для їх перерахунку.        
Отже, законодавчо визначено, що однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій, а згідно чинного законодавства до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3)        щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Аналогічні за змістом положення містяться і в підзаконних нормативно-правових актах, зокрема пункту 5 Порядку №45, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року та пункту 7        Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року, згідно яких для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується з урахуванням таких його видів як: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням, відсоткова надбавка за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії тощо)
У зв`язку із набранням чинності рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 про визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»        та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до        Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, з 05.03.2019 пункти 1, 2 постанови КМУ №103 втратили чинність, тому з цього моменту відсутні підстави для обмеження виплати позивачу пенсії, що були передбачені цією нормою тільки трьома складовими - посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років.
Отже, чинним законодавством, яким регламентовано порядок перерахунку пенсії, не передбачено включення чи виключення зі складу грошового забезпечення його складових.
Колегія суддів зауважує, що до відповідача із відповідною заявою та довідкою для перерахунку пенсії позивач звернувся 25.04.2019, тобто після набрання чинності судовими рішеннями у справі №826/3858/18 щодо визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2        та 5 і додатку 2 Порядку №103, які зменшували складові грошового забезпечення, що підлягають врахуванню при обрахунку пенсії.
З огляду на визнання нечинними положень Постанови №103, враховуючи норми Порядку №45 та Постанови №704, перерахунок призначеної позивачу пенсії згідно із Закону №2262-ХІІ має здійснюватися за правилами, що були передбачені до внесення змін Постановою №103, а саме з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) звання, відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, зокрема: щомісячні надбавки, доплати та підвищення, інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) на момент звільнення на пенсію.
Таким чином, у відповідача відсутні підстави для відмови здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії за усіма видами та розмірами складових грошового забезпечення, зазначених у довідці від 15.04.2019р. №21/3/2-1529.
Згідно частини першої статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться        за документами що є у пенсійній справі, а також за додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Отже, Закон №2262-ХІІ надає можливість пенсіонеру самостійно надати довідку про розмір грошового забезпечення, у разі її отримання, до органу Пенсійного фонду для перерахунку пенсії. У разі відмови уповноваженого органу у видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, пенсіонер має право оскаржити в судовому порядку відповідні дії (бездіяльність) уповноваженого органу до суду.
Згідно статті 10 Закону України №2262-ХІ обов`язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду, які здійснюють нарахування пенсій на підставі наданих документів, відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках.
Таким чином, органи Пенсійного фонду здійснюють перерахунок пенсій на підставі довідок про складові оновленого грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, які видані відповідними міністерствами та відомствами.
Крім зазначено, колегія суддів зауважує, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях        Конституції України.
Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами, нормативно-правовими актами вищої юридичної сили, і у сфері спірних правовідносин, врегульованих        Законом №2262-ХІІ.
Право особи на отримання пенсії (у тому числі і за минулий час), як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України та нормами конституційного рівня, а тому обмеження такого права можливо лише на підставі законів, що приймаються Верховною Радою України.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за        Законом №2262-ХІІ, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Жодною нормою        Закону №2262-ХІІ не передбачено можливість сплати пенсії частинами у майбутньому та/або із застереженнями про наявність фінансування, норми Закону не передбачають можливості розстрочення виплати сум підвищення до перерахованих пенсій у зменшеному розмірі.
Отже, суд приходить до висновку, що у відповідача відсутні підстави для застосування обмежень розміру пенсії, що були передбачені пунктом 2 Постанови №103, оскільки відповідними пунктом постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, який на момент вирішення справи є нечинним, пенсія позивача фактично зменшена та розстрочена на значний термін, що порушує право останнього на своєчасне отримання всієї суми підвищеної пенсії.
Таким чином, отримуючи пенсію, відповідно до Закону №2262-ХІІ, позивач мав законні сподівання на своєчасне здійснення перерахунку пенсії у визначених законодавством випадках та виплату перерахованої пенсії без будь-яких обмежень.
За викладених обставин суд приходить до висновку про те, що відповідачем протиправно виплачується позивачу поетапно підвищення до пенсії на підставі положень        Постанови №103, які визнано протиправними та нечинними з 05.03.2019р.
Зазначені обставини свідчить про відсутність правових підстав для обмеження в отриманні позивачем підвищеної пенсії в повному 100% обсязі, включаючи поетапність виплат нарахованої пенсії, а тому позивач має право на виплату пенсії у повному розмірі 100% з дня проведення її перерахунку, без відтермінування, передбаченого нечинним пунктом        2        Постанови №103 у зв`язку із чим, позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
З цього приводу також слід зазначити, що частиною другою        Закону №2262-XII        передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Крім того, відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для нездійснення чи відмови у перерахунку пенсії та виплаті її позивачу.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -       

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2019 року- без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Шурко О.І.

Судді:                                                                                          Василенко Я.М.

Ганечко О.М.

Повний текст постанови виготовлено 07.02.2020.