ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/37/20 Справа № 186/1593/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Янжула С.А. Суддя у 2-й інстанції - Кондаков Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 січня 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кондаков Г.В. за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу останнього на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року, -
                                       в с т а н о в и в:
       03 грудня 2019 року постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Олександрівка, Першотравенського району, Дніпропетровської області, з середньою освітою, працюючого в якості прохідника ш. "Ювілейна", одруженого, має на утриманні сина 2017 року народження, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч. 1, 124 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
       Згідно з постановою ОСОБА_1 скоїв правопорушення при наступних обставинах.
       11 вересня 2019 року о 23 год. 30 хвил. ОСОБА_1 , знаходячись у гаражному товаристві "Південне" по вул. Чайковського у м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, керував транспортним засобом марки "ВАЗ-2102" з державним реєстраційним номерним знаком " НОМЕР_1 " з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме невиразна мова, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 "Правил дорожнього руху України".
Крім того, в цей же день, знаходячись на тому ж місці події, водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом - автомобілем марки "ВАЗ-2102" з державним реєстраційним номерним знаком " НОМЕР_1 ", не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на гараж. В результаті порушення вимог п. 12.1 "Правил дорожнього руху України", транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
       На думку суду першої інстанції, вказані протиправні дії ОСОБА_1 утворюють склад правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч. 1, 124 КУпАП.
        ОСОБА_1  - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не згоден з рішенням суду першої інстанції. В апеляційній скарзі просить його скасувати. Провадження по справі закрити за відсутністю в його діях події і складу правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч. 1, 124 КУпАП.
       Вважає, що судовий розгляд справи проведено неповно і необ`єктивно, а висновки суду, про доведеність його вини, не відповідають фактичним обставинам справи.
В обгрунтування своїх доводів посилається на те, що судом тне встановлено, що керував транспортним засобом.
Вказує на те, що в основу свого рішення суд поклав покази свідків, які містяться на відео запису події, однак не прийняв до уваги, що останні не попереджались про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, і сам безпідставно відмовив в їх безпосередньому допиті.
Вважає, що покази співпрацівників поліції не можна приймати в якості належних доказів у зв`язку з їх зацікавленістю.
Посилається на те, що сам опитав свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які суттєво відрізняються від тих, на які послався суд в своєму рішенні. Крім того, вказує на те, що останні знаходились в стані алкогольного сп`яніння, тому не могли давати об`єктивні покази.
Стверджує, що пошкодження на його транспортному засобі було отримано до події.
На думку ОСОБА_1 , сукупність вказаних даних не давало суду першої інстанції підстав постановити рішення з висновками про доведеність його вини.
Дослідив матеріали справи, перевірив доводи, на які посилається особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає, що вони не можуть підлягати задоволенню з наступних підстав.
Посилання в скарзі на неповноту і необ`єктивність судового розгляду в суді першої інстанції на невідповідність висновків суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні ним протиправних дій фактичним обставинам справи є безпідставними.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів адміністративного правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Матеріалами справи встановлено, що її розгляд в суді першої інстанції проведено з дотриманням норм матеріального та процесуального законів, а висновки суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень при встановлених судом обставинах, підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними в постанові доказами.
Предметом перевірки в суді першої інстанції була версія ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом в день події і не пошкоджував будівлю гаражу в результаті керування автомобілем.
Видно, що судом дана належна оцінка даним твердженням і з посиланням на досліджені докази, визнана такою, яка не відповідає об`єктивності.
Так, в обгрунтування свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень при встановлених органом поліції обставинах, суд насамперед послався на пояснення останнього про те, що той не заперечував, що в день події вживав алкогольні напої, що відмовився від встановлення співпрацівниками поліції стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу.
Дані пояснення ОСОБА_1 суд взяв до уваги, оскільки вони повністю узгоджуються з даними, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 130 ч. 1, 124 КУпАП, в рапорті співпрацівника поліції, в акті огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , який відмовився від встановлення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу і про те, що останній, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння під час керування належним йому автомобілем марки "ВАЗ-2102", не впорався з керуванням, в результаті зіткнувся з будівлею гаражу, від чого транспортний засіб отримав механічні ушкодження.
Про те, що саме за таких обставин розвивалася подія також свідчать дані схеми місця дорожньої пригоди з відповідним розташуванням транспортного засобу "ВАЗ-2102" після зіткнення щодо будівлі гаражу і фото таблиця цього ж автомобіля з механічними пошкодженнями і відсутністю лако-фарбового покриття синього кольору в місці пошкодження (а.с. 30; 35).
Проведений судом аналіз показів свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_3 свідчить про те, що вони відзначалися послідовністю і узгодженістю між собою і містили дані щодо часу, місця скоєння правопорушень, стану здоров`я водія ОСОБА_1 , його поведінка, ігнорування забороною керування транспортними засобами в стані сп`яніння, наслідків його дій та інших фактичних обставин правопорушень, які складають адміністративно-карані діяння і які визнані судом доведеними і викладені в мотивувальній частині постанови.
Суть пояснень свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_3 зводилась до того, що після вживання разом з ОСОБА_1 алкогольних напоїв, останній в стані сп`яніння на власному автомобілі набував спиртні напої. В даному стані вів себе незрозуміло, їздив біля гаражу, впирався в половину воріт, а потім розігнавшись, зіткнувся з гаражем. Коли прибули співпрацівники поліції, відмовився від встановлення стану сп`яніння. Заперечував, що саме він керував транспортним засобом і під час чого не впоравшись з керуванням, зіткнувся з будівлею гаражу.
В ході апеляційного перегляду були перевірені покази вказаних свідків, а також спроможність тверджень ОСОБА_1 про те, що вони не відповідають об`єктивності.
В основу свого висновку останній поклав власноручні пояснення ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , які надійшли до суду до початку розгляду справи, про те, що не бачили як той керував транспортним засобом, і хто саме пошкодив його та за яких обставин.
Вказані свідки були безпосередньо допитані в засіданні суду апеляційної інстанції і під час перегляду відео запису події, наполягали на тому, що саме дані їх пояснення відповідають дійсності, а саме про те, що ОСОБА_1 після вжиття алкогольних напоїв, під час керування належним йому транспортним засобом не впорався з керуванням і зіткнувся з будівлею гаражу. Для того, щоб зупинити останнього викликали співпрацівників поліції. На їх вимоги встановити стан сп`яніння, ОСОБА_1 відповів відмовою. Крім того, відповідно до відео запису, під час огляду місця події на стіні гаражу, тобто в місці зіткнення, було виявлено накладення лако-фарбового покриття синього кольору, який співпадає з кольором автомобіля ОСОБА_1 , на що вказували на місці свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що матеріали відео запису не містять даних про те, щоб співпрацівниками поліції застосовувались заходи впливу у відношенні як свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , так і у відношенні самого ОСОБА_1 з метою давати пояснення, які б викривали останнього у вчиненні протиправних дій, а само застосування відео запису, на переконання суду апеляційної інстанції, виключає здійснення будь-якого тиску на учасників події.
Не може не звернути суд апеляційної інстанції уваги на те, що відповідно до відео запису, свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_3 дійсно знаходились в стані сп`яніння. Між тим, суд не може визнати дану обставину такою, яка б поставила під сумнів об`єктивність даних, які були отримані від останніх щодо обставин протиправної діяльності ОСОБА_1 , оскільки вказані свідки в засіданні після перегляду відео запису, стверджували, що саме такі їх пояснення відповідають дійсності не дивлячись на те, що знаходились в стані сп`яніння.
Не знаходить суд апеляційної інстанції підстав вважати відео записи змонтованими. Видно, що вони послідовні, без переривань і за відсутністю неякісного запису відео та звуку.
Висновок про те, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення при наведених вище обставинах, знайшов своє підтвердження і в показах співпрацівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Суть пояснень останніх зводиться до того, що на місці події ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виказували претензії ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що останній під час керування транспортним засобом в стані сп`яніння, зіткнувся з будівлею гаражу, тому повідомили про це поліцію.
Таким чином, наведеними в постанові даними спростовані твердження ОСОБА_1 про відсутність у справі доказів його винності у вчинені інкримінованих йому правопорушень та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. 
Цими ж даними спростовані твердження останнього про обмову його свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Сукупність даних, які містяться на відео запису з місця події свідчать про неспроможність таких тверджень.
Безпідставними вважає суд апеляційної інстанції доводи ОСОБА_1 про недопустимість показів співпрацівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_5 і про зацікавленість останнього в притягненні ОСОБА_1 до відповідальності.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 безпосередньо перед допитом в суді першої інстанції були приведені до присяги свідка і попереджені про відповідальність за ст. ст. 384-385 КК України (а.с. 47; 48). 
За даних обставин суд апеляційної інстанції не знаходить підстав сумніватись в об`єктивності їх показів про обставини протиправної діяльності ОСОБА_1 при наведених вище обставинах встановлених, як органом поліції, так і судом першої інстанції. Крім того, вимоги ст. 251 КУпАП не містить в собі заборони щодо допиту співпрацівників поліції в якості свідків, і відповідно використання отриманих даних в якості доказів протиправної діяльності винної особи.
Дані про зацікавленість співпрацівника поліції ОСОБА_5 у притягненні ОСОБА_1 до відповідальності судом під час розгляду справи, не встановлено.
Таким чином, суд першої інстанції, давши аналіз зібраним по справі доказам у їх сукупності, та належним чином їх оцінивши, обгрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні ним вказаних в постанові правопорушень, а його дії вірно кваліфіковані за ст. ст. 130 ч. 1, 124 КУпАП.
Істотні порушення матеріального і процесуального законів, які б потягнули за собою безумовне скасування постанови, по справі не встановлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року щодо останнього - без змін.
Постанова остаточна, набирає чинності з дня оголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                Г.В. Кондаков