ПОСТАНОВА
Іменем України

20 лютого 2020 року 
Київ
справа №815/1992/18
адміністративне провадження №К/9901/7624/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Мороз Л.Л.,
суддів:  Бучик А.Ю., Рибачука А.І.
розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №815/1992/18
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа - Міністерство внутрішніх справ України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року, ухвалене у складі головуючого судді Бжассо Н.В., та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року, прийняту колегією суддів у складі: головуючого судді Бітова А.І., суддів: Лук`янчук О.В., Ступакової І.Г.,
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції (далі ГУНП) в Одеській області, третя особа - Міністерство внутрішніх справ України, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:
- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Одеській області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту), висновку щодо виплати грошової допомоги разом з документами, які додані до заяви;
- зобов`язати ГУНП в Одеській області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги, у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що йому встановлено інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію" виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року, в задоволенні позову відмовлено.
Суди встановили, що з 20.04.2007 по 06.11.2015 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 в Національній поліції.
Згідно зі свідоцтвом про хворобу № 205/2 від 22.05.2017, військово-лікарська комісія ДУ ТМО МВС України по Одеській області здійснила медичний огляд ОСОБА_1 та встановила, що захворювання позивача: «Енцефалопатія 1 ст. змішаного ґенезу в ст. субкомпенсації з елементами атрофії кори головного мозку лобно-скронево-тімяних відділах, явищами хронічної недостстатності, мозкового кровообігу, ліквородинамічними розладами, ангіодистонічним та цефалічним синдромами, венозною дисмгемією, симпатоадреналовими кризами та мікрознаками краження центральної нервової системи. Остеохондроз шийного відділу хребта без порушення функції. Упкоартроз С5-С6. Спондилоартроз С4-С6. Хронічна вертеброгенна цервікалгія, підгостра печія. Нейроциркуляторна дистонія за змішаним типом середньої важкості без гемодинамічних розладів. СН 0 ст. (1 ФК по NYHA). Дискінезія жовчних шляхів по гіпототонічному типу. Стеатоз печінки та підшлункової залози. Початкові явища психоорганчіного синдрому судинного ґенезу. Міопія високого ступеня лівого ока, середнього ступеня правого ока, початкова дегенерація сітківки обох очей при гостроті зору 0.1/0.1 з корекцією 1.0/1.0. Ангіопатія сітківки. Двобічна комбінована туговухість ІІ ст. Викривлення носової перетинки вліво з порушенням дихання.», - пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
02.06.2017 позивача звільнено зі служби в поліції за п.2 (через хворобу) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».
19 лютого 2018 року Одеською медико-соціальною експертною комісією № 1 видано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 10ААА № 127782, згідно з якою позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, ступінь втрати професійної працездатності становить 40%, захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС.
У зв`язку з наведеним, позивач звернувся до ГУ НП в Одеській області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги.
12 квітня 2018 року начальником ГУ НП в Одеській області затверджено висновок про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 
13 квітня 2018 року ГУНП в Одеській області надіслало на адресу позивача лист №14/н-240, в якому зазначило, що документи для отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського повертаються без виконання, оскільки відповідно до пп.4 п.1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення із поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. Зазначено, що позивача звільнено з поліції 2 червня 2017 року, а група інвалідності встановлена 19 лютого 2018 року, у зв`язку із чим підстави для нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відсутні.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернуся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що право у позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло 19 лютого 2018 року у період дії Закону України "Про Національну поліцію", тобто право на отримання одноразової грошової допомоги виникло у ОСОБА_1 не як у працівника міліції, а як у працівника поліції, що не узгоджується з Порядком №850 та Законом України "Про міліцію", а тому позивачу підлягає нарахуванню і виплаті одноразова грошова допомога у розмірі та у порядку, передбаченому Законом України "Про Національну поліцію" та Порядку №4.
Не погоджуючись із таким судовими рішеннями, позивач через свого представника - адвоката Федорчука Ігоря Володимировича оскаржив їх у касаційному порядку. Просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
У поданому відзиві МВС України просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Верховний Суд переглянув судові рішення у межах касаційної скарги, з`ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
07.11.2015 набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію".
Згідно з пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних Закон України "Про Національну поліцію" визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".
Відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних Закон України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Закон України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності України "Про Національну поліцію".
До набрання чинності Закон України "Про Національну поліцію" порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядком №850.
Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
На виконання статті 23 Закону України "Про міліцію" постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.
Відповідно до пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.
Згідно пункту 2 цього Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктами 7 - 9 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.
МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
Згідно з частиною 2 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України "Про Національну поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 затверджено Порядок, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.
Згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 №916 "Про внесення зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського стосовно випадків, за яких призначається одноразова грошова допомога" пункт 5 розділу I доповнено підпунктом 4 змісту щодо пов`язаності інвалідності поліцейського з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що є обставиною, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.
Згідно із пунктом 1 розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці МСЕК.
Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.
Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).
Згідно пункту 1 розділу IV Порядку №4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.
Відповідно до пункту 2 розділу IV Порядку №4 рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймає керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції), у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.
Таким чином, як Порядком №850, так і Порядком №4 регламентовано, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності подається за останнім місцем служби, виплата такої допомоги також проводиться за останнім місцем служби.
Судами встановлено, що відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію", так і статті 97 Закону "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги виникає з часу встановлення інвалідності.
Відповідно до пункту 15 Прикінцевих положень Закону України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".
Таким чином, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги виникає з часу встановлення інвалідності, а тому правила пункту 15 Прикінцевих положень Закону України "Про Національну поліцію" поширюються виключно на тих працівників поліції, яким інвалідність встановлена до 07.11.2015 - часу набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".
Оскільки інвалідність позивачу встановлена 19.02.2018, тому при визначенні права позивача на отримання одноразової грошової допомоги норми Закону України "Про міліцію" та прийнятого на його виконання Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції від 21.10.2015 №850 застосуванню не підлягають.
В свою чергу, за наявності підстав, така допомога може бути призначена відповідно до статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку №4.
Враховуючи що позивачу IІІ групу інвалідності встановлено в результаті захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ після його звільнення з органів Національній поліції та у період дії Закону України "Про Національну поліцію", тому повноваження щодо прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги належить саме територіальному органу поліції за останнім місцем служби позивача. 
В свою чергу Міністерство внутрішніх справ України повноваженнями розглядати питання виплати позивачу одноразової грошової допомоги не наділене. 
Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.02.2019 (справа №822/764/18), а також у постановах Верховного Суду від 28.02.2019 (справа №822/1615/18), від 28.02.2019 (справа №822/1583/17).
Отже, зважаючи на обставини цієї справи, колегія суддів вважає, що ухвалені у справі судові рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Усі доводи та їх обґрунтування, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, тому підстави для скасування ухвалених судових рішень та задоволення касаційної скарги - відсутні.
Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик
А.І. Рибачук,
Судді Верховного Суду