ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року	Львів	Справа № 300/1781/19 пров. № 857/13579/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                            Онишкевича Т.В., 
суддів                                                                                Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у справі за його позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування наказу,

суддя у І інстанції                                                            Тимощук О.Л.,
час ухвалення рішення                                                  не зазначено,
місце ухвалення рішення                                                  м. Івано-Франківськ,
дата складення повного тексту рішення                               28 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі – ГУ ДФС) № 1217 від 02 серпня 2019 року про проведення планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у справі № 300/1781/19 у задоволені позову було відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем дотримано вимоги щодо належного та завчасного повідомлення позивача про проведення перевірки. До плану-графіка, який слугував підставою винесення оскарженого наказу, внесено відомості про суб`єкта перевірки ОСОБА_1 у встановлені Податковим кодексом України (далі – ПК) строки. Відповідачем підтверджено належними письмовими доказами правомірність власних дій та рішень, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити його позовну заяву. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом при винесенні рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. При цьому зазначає, що оскаржуваний наказ виданий з порушенням вимог пункту 77.1 статті 77 ПК. Стверджує, що у план-графік перевірки податковим органом він був включений неправомірно.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 27 квітня 2001 року; державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 проведено 04 жовтня 2006 року; 05 травня 2011 року позивача повторно зареєстровано у якості фізичної особи-підприємця; 27 червня 2019 року внесено до Реєстру запис про припинення підприємницької діяльності та знято з обліку ГУ ДФС. 
02 серпня 2019 року ГУ ДФС направлено ОСОБА_1 повідомлення № 263, у якому позивачу роз`яснено про проведення документальної планової перевірки з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДФС, з 29 серпня 2019 року. До вказаного повідомлення долучено копію наказу «Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )» від 08 серпня 2019 року № 1217. 
Вважаючи зазначений наказ протиправним, позивач звернувся до адміністративного суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Як визначено підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Пунктом 77.1 статті 77 ПК встановлено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
Згідно з підпунктом 14.1.164 пункту 14.1 статті 14 та пункту 77.2 статті 77 ПК план-графік документальних виїзних перевірок являє собою перелік платників податків, що підлягають плановій перевірці контролюючими органами у відповідний період календарного року. До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Як визначено абзацом 3 пункту 77.2 статті 77 ПК, порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Пунктом 1 розділу І Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 524 від 02 червня 2015 року, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24 червня 2015 року за № 751/27196 (далі – Порядок № 524), встановлено, що план-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування.
Пунктами 2, 3 розділу І Порядку № 524 передбачено, що формування (коригування) планів-графіків територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - територіальні органи ДФС) здійснюється у порядку, встановленому у розділах ІІІ-V цього Порядку.
Формування (коригування) планів-графіків здійснюється засобами інформаційно-телекомунікаційних систем Державної фіскальної служби України (далі - ДФС).
Проекти річних планів-графіків складаються територіальними органами ДФС не пізніше 01 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки, квартальних планів-графіків - не пізніше 20 числа останнього місяця поточного кварталу засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.
Разом з проектом плану-графіка (коригування плану-графіка) формуються інформаційно-аналітичні довідки за кожним платником податків з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.
Після остаточного узгодження проектів планів-графіків (коригування планів-графіків) територіальні органи ДФС надають департаментам аудиту та податків і зборів з фізичних осіб засобами автоматизованої інформаційної системи Управління документами плани-графіки (коригування планів-графіків) з відповідними додатками та обґрунтування підстав включення платника податків до плану-графіка (коригування плану-графіка)
Відповідно до пункту 5 розділу І Порядку № 524 план-графік складається із планів-графіків територіальних органів ДФС та затверджується Головою ДФС.
Затверджений план-графік є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС.
Належну якість формування плану-графіка та його коригування забезпечує територіальний орган ДФС, який сформував план-графік (коригування плану-графіка).
Як слідує з матеріалів справи, ГУ ДФС складено Інформаційно-аналітичну довідку щодо діяльності самозайнятої особи, яка включається до плану-графіка проведення документальних перевірок на 2019 рік, стосовно ОСОБА_1 (ОНОКПП НОМЕР_1 ), у якій вказано на високий ступінь ризику платника (а.с. 44-46).
Вказану довідку ГУ ДФС направлено ДФС України листом від 15 листопада 2018 року № 4558/8/09-19-13-04-13-2 про формування плану графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання – фізичних осіб на 2019 рік (а.с. 43).
При цьому судом першої інстанції було встановлено, що на офіційному веб-порталі ДФС України, у розділі «Діяльність» – «Плани та звіти роботи» – «Архів» (http://sfs.gov.ua/diyalnist-/plani-ta-zviti-roboti-/plani-ta-zviti-roboti/367929.html) оприлюднено План-графік проведення документальних перевірок на 2019 рік від 22 грудня 2018 року, а саме – Розділ ІІІ плану графіка «Документальні планові перевірки фізичних осіб», а також вказаний План-графік із внесеними доповненнями у редакціях від 18 лютого 2019 року, 15 квітня 2019 року, 20 травня 2019 року, 14 червня 2019 року, 15 серпня 2019 року, 13 вересня 2019 року. 
У кожній із зазначених редакцій Плану-графіка наявні відомості про планування проведення перевірки ОСОБА_1 за кодом області « 9», місяць перевірки – « 8», за такими порядковими номерами у списку: у редакції від 22 грудня 2018 року – № 817; від 18 лютого 2019 року та від 15 квітня 2019 року – № 473; від 20 травня 2019 року та від 14 червня 2019 року – № 863; від 15 серпня 2019 року –  № 865; від 13 вересня 2019 року – № 864.
Як встановлено пунктом 77.4 статті 77 ПК, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
З матеріалів справи слідує, що про проведення перевірки позивач ознайомився завчасно 06 серпня 2019 року і листом від 15 серпня 2019 року звертався до ГУ ДФС про скасування повідомлення № 263 від 02 серпня 2019 року та внесення відповідних змін щодо проведення у нього перевірки, як суб`єкта господарської діяльності, у наказ №  1217 від 02 серпня 2019 року (а.с. 41).
Таким чином, на думку апеляційного суду, слід погодитись із висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 про скасування наказу ГУ ДФС № 1217 від 02 серпня 2019 року, оскільки такий відповідає вимогам закону та виданий у межах його повноважень. 
Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у справі № 300/1781/19 – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко