ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 лютого 2020 року           справа №360/5408/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року (повний текст складено 24 грудня 2019 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/5408/19 (суддя І інстанції – Секірська А.Г.) за заявою ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову по справі № 360/5408/19 за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,       

                                                              В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2019 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позвом до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі – відповідач, Рубіжанське ОУПФУ), у якому позивач просив суд: - визнати дії Рубіжанського ОУПФУ щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в наслідок Чорнобильської катастрофи, з 01.01.2020 протиправними; - зобов`язати Рубіжанське ОУПФУ поновити виплату пенсію по інвалідності в наслідок Чорнобильської катастрофи  Скарзі ОСОБА_2 з 01.01.2020, та виплатити недотримані суми пенсії з 01.01.2020.
Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначено, що оскільки позивачу повідомлено про припинення виплати пенсії з 01.01.2020, тобто з дати, яка ще не наступила, але наступили певні дії з боку відповідача, які порушують права позивача, останній вважає, що є підстави для забезпечення позову шляхом заборони припиняти виплату пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01.01.2020. 
З посиланням на статті 150-158 КАС України позивач просив суд заборонити Рубіжанському ОУПФУ припиняти виплату пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 з 01.01.2020 до закінчення розгляду справи та набрання рішенням законної сили.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 360/5408/19 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - відмовлено.                                                                                Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу суду, та задовольнити заяву про забезпечення адміністративного позову.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що листом Рубіжанського ОУПФУ від 02.12.2019 № 20925/031 повідомлено позивача, що на виконання завдання Пенсійного фонду України на підставі листа Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 28.10.2019 № 2338.4/С-14579.3/19/25.1 та листа Уповноваженого з прав людини в Російській Федерації від 30.09.2019 № ТМ 38810-25 виплату пенсії позивачу по інвалідності згідно зі статтею 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” управлінням припинено з 01.01.2020. До листа додано копію листа Уповноваженого з прав людини в Російській Федерації, копію листа уповноваженого з прав людини в Ульянівській області, копію листа державної установи – відділення Пенсійного фонду Російської федерації по Ульянівській області, копію заяви ОСОБА_1 від 01.06.2019.
         Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
Положеннями частини другої статті 150 КАС України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.
Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.
Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).
Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.
Позивач у заяві про забезпечення позову просить суд заборонити відповідачу припиняти виплату пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 з 01.01.2020 до закінчення розгляду справи та набрання рішенням законної сили.
Станом на дату розгляду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову відсутні очевидні ознаки протиправності дій відповідача, правомірність яких буде предметом дослідження при судовому розгляді справи № 360/5408/19, суд не може надавати при розгляді даного клопотання оцінки діям та рішенню відповідача (у разі наявності) до ухвалення рішення по суті. 
Окрім того, порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні правові наслідки для особи у вигляді виникнення, зміни чи припинення певних правовідносин за її участю. Іншими словами, таке рішення (дії чи бездіяльність) є юридичним фактом, котрий має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі №826/15718/16).
Очевидні ознаки протиправності дій відповідача в даному випадку можуть бути виявлені судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності дій відповідача.
Проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує дану заяву, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.
Позивачем до клопотання про забезпечення позову не додано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. На переконання суду, подання адміністративного позову предметом якого є визнання протиправними певних дій та скасування рішення не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності таких дій чи рішень суб`єкта владних повноважень.
Суд вказує, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований представником позивача спосіб є неможливим, оскільки при цьому фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Враховуючи зазначене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову та доводів наведених на його обґрунтування, суд першої інстанції дійшов висновку про його необґрунтованість та не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 360/5408/19 - залишити без задоволення. 
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 360/5408/19 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 04 лютого 2020 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий          суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                               Т.Г. Гаврищук

                                                                                                              І.В. Сіваченко