ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/3320/19                                                                                 Головуючий у 1 інстанції: Григорович П.О.
                                                                                Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  29 січня 2020 року                                                                                            м. Київ
            Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача Суддів  За участю секретаря	Вівдиченко Т.Р. Мельничука В.П. Федотова І.В. Борейка Д.Е	

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "ВКФ АЛЬЯНС" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до Приватного підприємства "ВКФ АЛЬЯНС" про зобов`язання вчинити дії,-                                                              
ВСТАНОВИВ:
Позивач - Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства "ВКФ АЛЬЯНС", в якому просив повністю зупинити діяльність свиноферми (виробництво (виготовлення), реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг) Приватного підприємства "ВКФ АЛЬЯНС", яке діє на території с. Халеп`я, Обухівського району, Київської області, до усунення порушень вимог законодавства, зазначених у приписі Обухівського районного управління Головного управління Держпроспоживслужби в Київській області № 1 від 08.02.2018 в повному обсязі.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Повністю зупинено діяльність свиноферми з виробництва, виготовлення, реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, приватного підприємства «ВКФ АЛЬЯНС», яке діє на території села Халеп`я Обухівського району Київської області, до усунення порушень вимог законодавства, зазначених у приписі Обухівського районного управління Головного управління Держпроспоживслужби в Київській області № 1 від 08.02.2018 в повному обсязі.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач  -  Приватне підприємство "ВКФ АЛЬЯНС" звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що, при прийнятті рішення про зупинення діяльності відповідача, судом першої інстанції не враховано той факт, що частина порушень, зафіксованих в приписі від 08 лютого 2018 року №1, є необґрунтованими, а також, посилання позивача на наявність загрози життю та здоров`ю людей має формальний характер.
13 січня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача  - Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 08 лютого 2018 року Обухівським районним управління ГУ Держпродспоживслужби в Київській області винесено припис № 1 від 08 лютого 2018 року, яким, зобов`язано ПП «ВКФ АЛЬЯНС»: забезпечити проведення робіт з проектування та здійснення заходів щодо зменшення санітарно-захисної зони ферми ПП «ВКФ АЛЬЯНС» в с. Халеп`я, в фактичних межах. Термін - до 10.12.2018 року;  отримати висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи на діючий об`єкт. Термін - до 10.12.2018 року;  розробити та забезпечити виконання заходів по охороні атмосферного повітря по дотриманню ГДК (або ОБРВ) забруднюючих речовин у повітрі сельбищної території, недопущенню забруднення ґрунтових та підземних вод, ґрунту на території житлової забудови. Термін - до 10.12.2018 року;  здійснювати систему моніторингу впливу підприємства на стан повітря, підземних вод, ґрунту в межах житлової забудови села. Термін - постійно під час функціонування підприємства.
З метою перевірки виконання ПП «ВКФ АЛЬЯНС» вимог вказаного припису, начальником ГУ Держпродспоживслужби в Київській області видано наказ № 3013-Д від 19 грудня 2018 року «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю)» стосовно суб`єкта господарювання ПП «ВКФ АЛЬЯНС». Період проведення заходу державного нагляду (контролю) - з 20.12.2018 року по 27.12.2018 року.
В ході проведення контрольного заходу встановлено, що ПП «ВКФ АЛЬЯНС» вимоги припису Обухівського районного управління ГУ Держпродспоживслужби в Київській області № 1 від 08 лютого 2018 року не виконані. За результатами контрольного заходу, Обухівським районним управлінням Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області складено акт перевірки дотримання вимог санітарного законодавства на промислових підприємствах № 3013 від 27 грудня 2018 року.
Позивач, з метою зупинення діяльності відповідача, звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 50 Конституції України, кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.
Суспільні відносини, які виникають у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, визначає відповідні права і обов`язки державних органів, підприємств, установ, організацій та громадян, встановлює порядок організації державної санітарно-епідеміологічної служби і здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні регулюються Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24 лютого 1994 року № 4004-XII (далі - Закон № 4004-XII).
Статтею 1 вищевказаного Закону передбачено, що санітарне та епідемічне благополуччя населення - це стан здоров`я населення та середовища життєдіяльності людини, при якому показники захворюваності перебувають на усталеному рівні для даної території, умови проживання сприятливі для населення, а параметри факторів середовища життєдіяльності знаходяться в межах, визначених санітарними нормами.
Відповідно до частини 7 статті 24 Закону № 4004-XII, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, встановлених законом, забезпечують контроль за додержанням керівниками та посадовими особами підприємств, установ, організацій усіх форм власності, а також громадянами санітарного та екологічного законодавства, правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, інших нормативно-правових актів у сфері захисту населення від шкідливого впливу шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів.
В силу частини 1 статті 39 Закону № 4004-XII, державний санітарно-епідеміологічний нагляд - це діяльність органів державної санітарно-епідеміологічної служби по контролю за дотриманням юридичними та фізичними особами санітарного законодавства з метою попередження, виявлення, зменшення або усунення шкідливого впливу небезпечних факторів на здоров`я людей та по застосуванню заходів правового характеру щодо порушників.
Згідно частини 4 статті 14 Закону № 4004-XII, нагляд за дотриманням вимог санітарних норм у стандартах та інших нормативно-технічних документах, відповідністю продукції вимогам безпеки для здоров`я і життя населення здійснюють виключно органи державної санітарно-епідеміологічної служби.
Частиною 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 10 вересня 2014 року № 442, постановлено утворити Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фітосанітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері племінної справи у тваринництві, у сфері охорони прав на сорти рослин, у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у галузі  санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників).
В силу п. 7 вищезазначеного Положення №667, Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12 квітня 2017 року  № 209 затверджено Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві.
Згідно пп. 2 п. 4 вищезазначеного Положення №209, Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань у сфері державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства: реалізує державну політику у сфері санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення; здійснює передбачені законодавством заходи для припинення порушення санітарного законодавства; забезпечує проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи; обмежує, забороняє або припиняє, відповідно до нормативно-правових актів України, господарську діяльність юридичних та фізичних осіб, звертається у порядку та строки, встановлені законом, до суду.
У відповідності до частини 1  статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V),  заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
В силу частини першої статті 6 Закону № 877-V, підставами для здійснення позапланових заходів є: звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності); перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).
За приписами п. 5 ст. 4 Закону № 877-V, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.
Як вбачається з матеріалів справи, Обухівським районним управління ГУ Держпродспоживслужби в Київській області проведено позапланову перевірку свиноферми Приватного підприємства "ВКФ АЛЬЯНС", за результатами якої, було складено Акт перевірки дотримання санітарного законодавства від 06 лютого 2018 року, яким зафіксовано порушення відповідачем норм санітарного законодавства (Т.1 а.с. 60-61).
Також, на підставі вищевказаного Акту, винесено припис № 1 від 08 лютого 2018 року, яким, зобов`язано Приватне підприємство «ВКФ АЛЬЯНС»: забезпечити проведення робіт з проектування та здійснення заходів щодо зменшення санітарно-захисної зони ферми ПП «ВКФ АЛЬЯНС» в с. Халеп`я, в фактичних межах. Термін - до 10.12.2018 року; отримати висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи на діючий об`єкт. Термін - до 10.12.2018 року;  розробити та забезпечити виконання заходів по охороні атмосферного повітря по дотриманню ГДК (або ОБРВ) забруднюючих речовин у повітрі сельбищної території, недопущенню забруднення ґрунтових та підземних вод, ґрунту на території житлової забудови. Термін - до 10.12.2018 року;  здійснювати систему моніторингу впливу підприємства на стан повітря, підземних вод, ґрунту в межах житлової забудови села. Термін - постійно під час функціонування підприємства (Т. 1 а.с. 62-63).
З метою перевірки виконання вищезазначеного припису №1, Обухівським районним управління ГУ Держпродспоживслужби в Київській області проведено позапланову перевірку, про що складено Акт перевірки дотримання вимог санітарного законодавства на промислових підприємствах №3013 від 27 грудня 2018 року (Т.1 а.с. 66-72).
Вказаним актом встановлено порушення позивачем вимог санітарного законодавства, зокрема: встановлено, що ПП «ВКФ Альянс» не виконано вимог припису № 1 від 08 лютого 2018 року, а саме: роботи по проектуванню та здійсненню заходів щодо зменшення санітарно-захисної зони ферми ПП «ВКФ АЛЬЯНС» в с. Халеп`я в фактичних межах не виконані; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи на діючий об`єкт не отриманий; заходи по охороні атмосферного повітря по дотриманню ГДК (або ОБРВ) забруднюючих речовин у повітрі сельбищної території, недопущенню забруднення ґрунтових та підземних вод, ґрунту на території житлової забудови не розроблені; моніторингу впливу підприємства на стан повітря, підземних вод, ґрунту в межах житлової забудови села не здійснюється.
Крім того, в акті перевірки зазначено, що відповідачем не витримана санітарно-захисна зона підприємства, зокрема, територія ферми розміщена на відстані близько 100 м. від житлової забудови, близько 225 м. від дитячих закладів, близько 100 м. від артезіанської свердловини централізованого водопроводу сільської ради.
Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що Приватним  підприємством "ВКФ АЛЬЯНС" припис №1 від 08 лютого 2018 року не оскаржувався, а отже, є таким, що підлягає обов`язковому виконанню. Одночасно, наведені в приписі порушення не підлягають доведенню в рамках даної справи, адже дане питання не є предметом розгляду в рамках досліджуваного юридичного спору.
Відповідно до Додатку № 5 до ДСП №173, мінімальний розмір санітарно- захисної зони від ферми (комплексу) по утриманню свиней поголів`я якого складає від 200 голів до 12 тис. голів, до житлової забудови та прирівняних до неї об`єктів становить і 500 м (нормативна санітарно-захисна зона).
Так, апелянт стверджує про відсутність необхідності здійснення заходів щодо зменшення санітарно-захисної зони ферми ПП «ВКФ АЛЬЯНС» в с. Халеп`я, оскільки, згідно Звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин від 2017 року, який був зареєстрований у встановленому законом порядку, встановлено, джерела забруднення знаходяться на відстані понад 500 м. від найближчої житлової забудови.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у вказаному звіті відсутні відомості про те,  що територія ферми розміщена на відстані більше 500 від артезіанської свердловини централізованого водопроводу сільської ради, що свідчить про необхідність виконання відповідачем припису в частині зменшення санітарно-захисної зони ферми ПП «ВКФ АЛЬЯНС».
Приписом  № 1 від 08 лютого 2018 року зобов`язано позивача здійснювати систему моніторингу впливу підприємства на стан ґрунту в межах житлової забудови села.
Матеріали справи свідчать, що Державною установою «Київський обласний лабораторний центр МОЗ України» в зоні впливу викидів ПП «ВКФ АЛЬЯНС» проведено лабораторні дослідження  зразків ґрунту, за результатами чого, складено протоколи випробовування, якими встановлено наступне:            біля ями накопичення відходів № 1 (протокол випробування на фізико-хімічні показники № 1623/33 від 14.06.2018 р.) ПП «ВКФ АЛЬЯНС» не відповідають санітарним вимогам по вмісту нітратів та по результатам бактеріологічних досліджень не відповідають санітарним нормам по показникам: титр БГКП, титр ентерококів, кількість термофільних бактерій (протокол випробувань № 1623/11 - 1628/16 від 14.06.2018 р.); біля ями накопичення відходів № 2 по результатам бактеріологічних досліджень не відповідають санітарним нормам по показникам: титр БГКП, титр ентерококів, кількість термофільних бактерій (протокол випробувань № 1623/11 - 1628/16 від 14.06.2018 р.); біля дошкільного навчального закладу «Малятко» (150 м від території свиноферми ПП «ВКФ АЛЬЯНС») (протокол випробування на фізико-хімічні показники № 1625/35 від 14.06.2018 р.) ґрунти не відповідають санітарним вимогам по вмісту нітратів та по результатам бактеріологічних досліджень не відповідають санітарним нормам по показниках: титр БГКП (протокол випробувань № 1623/11 - 1628/16 від 14.06.2018 р.);    по вул. Вознесенська, 75 (200 м від території свиноферми ПП «ВКФ АЛЬЯНС») не відповідають санітарним вимогам по вмісту нітратів (протокол випробування на фізико-хімічні показники № 1626/36 від 14.06.2018 р.); по вул. Бельдія (500 м від території свиноферми ПП «ВКФ АЛЬЯНС» межа санітарно-захисної зони) не відповідають санітарним вимогам по вмісту нітратів (протокол випробування на фізико-хімічні показники № 1627/37 від 14.06.2018 р.) та по результатам бактеріологічних досліджень не відповідають санітарним нормам по показниках: титр БГКП, титр ентерококів (протокол випробувань № 1623/11 - 1628/16 від 14.06.2018 р.).
При цьому, колегія суддів зазначає, що Приватним підприємством «ВКФ АЛЬЯНС» не надано жодних доказів, що свідчать про здійснення відповідачем заходів, спрямованих на здійснення моніторингу впливу підприємства на стан межах житлової забудови.
Щодо доводів апелянта про відсутність необхідності отримання відповідачем висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи на діючий об`єкт, колегія суддів вважає вірним висновок суду в цій частині про те, що, оскільки, відповідач правом на оскарження припису у встановленому порядку не скористався, то незгода ПП «ВКФ Альянс» з правомірністю припису не може бути підставою для його не виконання.
Доводи апелянта про те, що підставою для звернення до суду повинен бути акт перевірки, а не складений за його результатами припис, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.
З направлення (посвідчення) на проведення заходу від 19 грудня 2018 року №3013 вбачається, що позапланова перевірка Приватного підприємства "ВКФ АЛЬЯНС" відбулася з метою перевірки  виконання вимог припису від 08 лютого 2018 року №1, за результатами якої було складено Акт №3013 від 27.12.2018 року. 
Таким чином, саме вказаним актом встановлено порушення відповідачем норм діючого санітарного законодавства, що проявилося у невиконанні  вимог припису від 08 лютого 2018 року №1.
Щодо доводів апелянта про те, що відсутня необхідність у зупиненні діяльності підприємства, оскільки, загроза життю та здоров`ю людей має формаьний характер, колегія суддів вважає, що застосований до відповідача захід має тимчасовий характер, період дії якого, залежить безпосередньо від факту усунення Приватним підприємством "ВКФ АЛЬЯНС" виявлених порушень. Крім того, застосований до апелянта захід має також, спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері санітарного та епідеміологічного благополуччя населення.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що діяльність свиноферми ПП «ВКФ АЛЬЯНС» на території села Халеп`я, Обухівського району, Київської області є небезпечною, може призвести до негативних наслідків для здоров`я населення прилеглих територій, внаслідок чого, є доцільним повністю зупинити діяльність такої свиноферми до усунення порушень вимог законодавства, зазначених у приписі Обухівського районного управління Головного управління Держпроспоживслужби в Київській області № 1 від 08 лютого 2018 року в повному обсязі.
Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції залишено поза увагою вимогу позивача, викладену у прохальній частині позову, про визнання поважними причин пропуску строку на звернення до суду з позовом, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як вбачається з протоколу судового засідання від 15.10.2019 року, протокольною ухвалою суду першої інстанції, на підставі ч. 7 ст. 243 КАС україни, позивачеві поновлено строк на звернення до суду (Т. 2 а.с. 42).
Щодо посилання апелянта на те, що проведення судового засідання відбулося без участі відповідача, колегія суддів зазначає, що, матеріали справи свідчать про те, що, відповідно до вимог статті 124 КАС України, судові повістки направлялися на юридичну адресу підприємства, зазначену ним у відзиві на позовну заяву.
Доводи апелянта про відсутність повноважень представника позивача на звернення до суду з позовною заявою, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, Договором про надання правової допомоги від 03 жовтня 2018 року не передбачено жодних обмежень на звернення до суду з позовною заявою про зупинення діяльності підприємства. 
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області та наявність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315,  316, 321,  322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ВКФ АЛЬЯНС" залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені  статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      Вівдиченко Т.Р.          
Судді                                                                                           Мельничук В.П.
                                                                                                    Федотов І.В.

                                                                     Повний текст постанови виготовлено 03.02.2020 року