ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/2475/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року (суддя суду 1 інстанції) по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:
-визнати протиправними дії Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, які полягають у невиплаті ОСОБА_1 у період з листопада 2016 року по вересень 2017 року щомісячно пенсії в розмірі 1611,00 грн., який є різницею між законодавчо встановленим у вказаний період максимальним розміром пенсії 10740,00 грн. і фактично сплаченим розміром 9129,00 грн.; 
-зобов`язати Енергодарське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести доплату ОСОБА_1 невиплаченої йому пенсії за період з листопада 2016 року по вересень 2017 року; 
-визнати протиправними дії Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо застосування до розміру пенсії ОСОБА_1 величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%; 
-зобов`язати Енергодарське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснювати виплату ОСОБА_1 пенсії у раніше встановленому розмірі, без застосуванням до розміру пенсії величини оцінки одного року страхового стажу 1%, а також провести доплату різниці в пенсії між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами, починаючи з 01.01.2018 по день проведення виплат.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до наданої на звернення позивача від 08.11.2018,  відповіді Енергодарського ОУПФУ в Запорізькій області за вих.№320/Б-1 від 22.11.2018, загальний розмір призначеної позивачу у жовтні 2016 року пенсії за віком, з урахуванням коефіцієнту кратності 1,35% та всіх доплат, склав 11144,08 грн.
Згідно вказаної вище відповіді, основний розмір пенсії ОСОБА_1 на день призначення визначений за формулою П=Зп х Кс, де: Кс – (коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи з урахуванням кратності 1,35) – 0,71213; Зп – (заробітна плата (дохід) застрахованої особи) – 15379,19 грн. = 4,71257 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) х 3764,40 грн. (середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 
2014-2016рр.); П – розмір пенсії у гривнях 15379,19 грн. (середня заробітна плата для обчислення пенсії) х 0,71213 (коефіцієнт стажу) (К.ст.) = 10951,98 грн. 
Загальний розмір пенсійної виплати на день призначення становив 10740,00 грн., де: 10951,98 грн. (основний розмір пенсії) + 192,10 грн. (доплата за 17 років понаднормативного стажу) – 404,08 грн. (обмеження максимального розміру пенсії). 
Однак в подальшому, при перевірці правильності розрахунку відповідача, позивачем виявлені помилки допущені при визначенні показника Зп (заробітна плата (дохід) застрахованої особи), а саме: 4,71257 х 3764,40 = 17739,99 грн., а не 15379,19 грн., як зазначено відповідачем у відповіді за вих.№320/Б-1 від 22.11.2018. 
Зважаючи на вказані обставини, позивач 22.02.2019 звернувся до відповідача із письмовою заявою. 
У відповідь на вказану заяву позивач отримав лист за вих. №41/Б-1 від 07.03.2019, в якому Енергодарське ОУПФУ в Запорізькій області повідомило наступне. 1) Пенсія за віком призначена з 12.10.2016 з розрахунку страхового стажу 31 рік (коефіцієнт страхового стажу, з урахуванням величини оцінки одного року 1,35% - 0,71213) та заробітної плати для обчислення 7737,33 грн. за період з липня 2000 року (а не 15379,19 грн., як зазначено відповідачем у відповіді за вих.№320/Б-1 від 22.11.2018). Розмір пенсії на 12.10.2016 становив 12823,38 грн. (а не 11144,08 грн., як зазначено відповідачем у відповіді за вих.№320/Б-1 від 22.11.2018): 12631,28 грн. – основний розмір пенсії, розрахований як добуток; 3764,40 грн. – показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки; 4,71186 – індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії; 0,71213 – коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35%; 192,10 грн. – доплата за понаднормативний стаж 17 років. 
Відповідач також зазначив, що до перерахунку пенсії позивачем отримувалась пенсія у розмірі 10740,00 грн. 
Однак, на думку позивача, вказане твердження не відповідає дійсності, оскільки згідно з Довідкою за вих.№552 від 26.02.2019 відповідача розмір отриманої позивачем пенсії у період з листопада 2016 року по вересень 2017 року включно (11 місяців) складав 9129,00 грн., а не 10740,00 грн. як стверджує відповідач. 
Тобто, відповідач з листопада 2016 року по вересень 2017 року безпідставно щомісячно не виплачував позивачу 1611,00 грн. пенсії (10740,00 грн. – 9129,00 грн. = 1611,00 грн.). Загальна сума невиплаченої позивачу за період з листопада 2016 року по вересень 2017 року пенсії склала 17721,00 грн. 
Також, відповідач повідомив, що з 01.10.2017, у зв`язку з перерахунком, розмір пенсії позивача зменшився до 9548.54 грн. 
Згідно з Довідкою за вих.552 від 26.02.2019 відповідача розмір щомісячних пенсійних виплат на користь позивача у період з жовтня 2017 року по лютий 2019 року дорівнював 10740,00 грн. Після 31.12.2017 обмеження максимального розміру пенсії в 10740,00 грн. було зняте, а розмір максимальної величини пенсійної виплати збільшений: з 01.01.2018 до 13730,00 грн.; з 01.01.2019 до 14970,00 грн. 
Оскільки розмір пенсії позивача при призначенні, за даними відповідача, складав 12823,38 грн., обмеження її з 01.01.2018 по лютий 2019 року розміром у 10740,00 грн. є таким, що прямо суперечить приписам законодавства. Позивач вважає протиправними дії відповідача, що полягають у невиплаті йому сум пенсії з листопада 2016 року по вересень 2017 року щомісячно в розмірі 1611,00 грн., а також застосуванні з 01.10.2017 до розміру пенсії величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% та, як наслідок, виплати йому пенсії у меншому, ніж належить, розмірі.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року
адміністративний позов задоволено частково. 
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач з листопада 2016 року по вересень 2017 року безпідставно щомісячно не виплачував позивачу 1611,00 грн. пенсії (10740,00 грн. – 9129,00 грн. = 1611,00 грн.), а загальна сума невиплаченої позивачу за період з листопада 2016 року по вересень 2017 року пенсії склала 17721,00 грн.
Разом з тим, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки позивачу у 2016 році була призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення», то у жовтні 2017 позивачу не призначалась нова пенсія за віком.
Таким чином, відповідачем обґрунтовано було здійснено перерахунок позивачу пенсії відповідно до п.4-3 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Разом з тим, починаючи з 01.01.2018 пенсія позивачу повинна виплачуватися у раніше встановленому розмірі.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині залишених без задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, задовольнивши їх.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що  відповідно до листів відповідача вих. № 41/Б-1 від 07.03.02019 та вих. № 62/Б-1 від 01.04.2019 підтверджується, що розмір пенсії  на 12 жовтня 2016 року становив 12823,38 грн., а не 11144,08 грн., як зазначено в рішенні суду першої інстанції.
Крім того, після перерахунку з 01 жовтня 2017 року  розмір пенсії склав 9548,54 грн., хоча при призначенні був 12823,38 грн., а отже зменшився.
Здійснюючи перерахунок відповідач не врахував п. 4 Розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким встановлено, що у разі перерахунку пенсії її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Вказана норма, на думку позивача, не врахована й судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, зазначає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення. Натомість просить прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України про підвищення пенсій» з 01 жовтня 2017 року визначено новий порядок та умови перерахунку раніше призначених пенсій, зокрема із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Оскільки пенсія позивачу призначена раніше, під час дії Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то вона підлягала перерахуванню, із застосуванням частини 4-3 Розділу ХV «Прикінцевих положень» вказаного закону, тобто із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. 
Крім того, відповідач зазначає, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35 % до 1% одночасно підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсії.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши судове рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з жовтня 2016 року перебуває на обліку Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію із зниженням пенсійного віку за Списком №1, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пенсійний орган, листом від 01 квітня 2019 року № 62/Б-і відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо виплати пенсії у раніше встановленому розмірі, без застосування до розміру пенсії величини оцінки одного року страхового стажу в  розмірі 1%, та провести доплату різниці в пенсії за період з листопада 2016 року по вересень 2017 року між законодавчо встановленими обмеженнями 10740 грн. і фактично виплаченими розмірами.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції приходить до такого.
Згідно статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір коефіцієнту страхового стажу, станом на час призначення позивачу пенсії, обраховувався виходячи з показників суми місяців страхового стажу, а також величини оцінки 1 року страхового стажу (1.35%) за формулою наведеною в статті.
Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» у частині першій статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» друге речення абзацу п`ятого викладено в такій редакції: «За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%».
З 11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України № 2148-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» який визначає, що при розрахунку коефіцієнту страхового стажу згідно формулі приведеній в статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Пунктом 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Отже, законодавчо визначено, що при перерахунку пенсії з 01.10.2017 застосовується величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Встановлені обставини справи свідчать, що позивачу призначено пенсію в 2016 році, тобто до 01.10.2017, пенсію позивачу призначено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому з 01.10.2017 перерахунок пенсії згідно пунктом 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мав бути проведений з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що при нарахуванні позивачу пенсії були застосовані наступні складові.
Середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2013-2015 роки становила – 3263,44 грн.
З наданих відповідачем розрахунків, нарахована сума 15379,19 грн. (15379,19 грн. = 4,71257 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) х 3263,44 грн. (середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2013-2015рр.).
Таким чином, відповідачем не правильно вказано суму та роки за які взята середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України.
Враховуючи зміст листів відповідача від 22.11.2018 за №320/Б-1, від 07.03.2019 за №41/Б-1, від 01.04.2019 за №62/Б-1, Розпорядження відповідача №130059 від 30.01.2018, Довідки відповідача від 26.02.2019 за вих.№552, матеріали пенсійної справи позивача, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем з листопада 2016 року по вересень 2017 року безпідставно щомісячно недоплачена позивачу пенсії в сумі 1611,00 грн. (10740,00 грн. – 9129,00 грн. = 1611,00 грн.). 
Загальна сума невиплаченої позивачу за період з листопада 2016 року по вересень 2017 року пенсії склала 17721,00 грн.
Крім того, позивач зазначає, що згідно Розпорядження про перерахунок пенсії з 01.10.2017 розмір пенсії позивача склав 9548,54 грн., а раніше, з урахуванням величини оцінки року страхового стажу на рівні 1.35% розмір пенсії складав 12823,38 грн., тобто розмір пенсії позивача зменшився внаслідок використання при перерахунку пенсії величини оцінку одного року страхового стажу на рівні 1% замість 1.35%.
Позивач звертає увагу суду, що відповідно до пункту 4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-ІV, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується у раніше встановленому розмірі.
З приводу цих доводів позивача суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як вбачається з листа Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 01 квітня 2019 року за № 62/Б-1 позивачу з 12 жовтня 2016 року було призначено пенсію у розмірі 12823,38 грн., однак з урахуванням обмежень розміру максимальної пенсії, що діяли у той час, до виплати позивачу призначено суму у розмірі 10740 грн.
Вказані обставини підтверджуються й матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 , де Розпорядженням 130059 від 30.03.2017 встановлений розмір пенсії позивача в сумі 12823,38 грн., але у зв`язку із законодавчо встановленими обмеженнями, фактично пенсія виплачувалася в розмірі 10740 грн.
З 01 жовтня 2017 року, розмір перерахованої пенсії позивача, із використанням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1%, становив 9356,44 грн., з урахуванням доплати до раніше призначеної пенсії сума до сплати позивачу з 01.10.2017 року становила 10740 грн.
У своєму листі від 01 квітня 2019 року за № 62/Б-1 відповідач зазначає, що хоча при перерахунку пенсії, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1%, пенсія позивача становила 9356,44 грн., але відсутній факт її зменшення, оскільки позивач продовжував отримувати пенсію в розмірі 10740 грн., що підтверджується довідкою № 552 від 26 лютого 2019 року.
Однак, суд апеляційної інстанції наголошує, що частиною 3 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначений максимальний розмір пенсії, який підлягає виплаті пенсіонеру, а з 01.01.2018 такий розмір становить 13730,00 грн.
При цьому, за приписами пункту 4 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-ІV у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Зважаючи на те, що при призначенні пенсії позивачу, до здійснення перерахунку 01.10.2017, її розмір становив 12823,38 грн., то й розмір пенсії, який підлягає до виплати, з врахуванням пункту 4 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-ІV має  здійснюватися із раніше призначеної суми -12823,38 грн.
Перерахунок відповідачем пенсійних виплат, на підставі пункту 4-3 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які призвели до зменшення розміру пенсії позивача, є неприпустимими, в розумінні  пункту 4 Розділу ХV «Прикінцеві положення» вказаного Закону та виключають можливість прийняття суб`єктом владних повноважень рішень або вчинення ним дій, які б звужували зміст та обсяг існуючих соціальних гарантій. 
Щодо зазначеної судом першої інстанції, в мотивувальній частині рішення, раніше встановленого розміру пенсії позивача, в сумі 11144,08 грн., з яким не погоджується позивач, колегія суддів зазначає наступне.
Судом апеляційної інстанції при дослідженні матеріалів справи та пенсійної справи позивача, встановлено, що при призначенні пенсії позивачу, до здійснення перерахунку 01.10.2017, її розмір становив 12823,38 грн.
Судом першої інстанції правильно визначено, що починаючи з 01.01.2018 пенсія позивачу повинна виплачуватися у раніше встановленому розмірі, але помилково вказана сума 11144,08 грн. замість 12823,38 грн.
Проте, вказана описка не може бути підставою для скасування правильного по суті судового рішення, оскільки така описка може бути виправлена в порядку статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись статтями    241-245,    250,    315,    316,    321,322,    327,    329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров