ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 р.	Справа № 480/1304/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Старосуда М.І.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Мінаєвої О.М. ,
при секретарі судового засідання Лисенко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, м. Суми, повний текст складено 22.07.19 року по справі № 480/1304/19
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"      
до   Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби                                              
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просить визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби по нарахуванню в інтегрованій картці ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" пені по податку на прибуток в загальному розмірі 5141039,56 грн. на суму погашеного у 2018 році податкового боргу; зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби відкоригувати дані інтегрованої картки ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" з податку на прибуток шляхом скасування пені в сумі 5141039,56 грн., нарахованої на суму погашеного у 2018 році податкового боргу.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 позовні вимоги задоволено частково.
Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби  відкоригувати дані інтегрованої картки товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" з податку на прибуток шляхом скасування пені в сумі 5141039,56 грн. на суму погашеного у 2018 році податкового боргу.
В задоволенні інших вимог  відмовлено.
Із таким судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. В обґрунтування вимог зазначив, що нарахування пені пов`язане саме з граничним строком сплати грошових зобов`язань, а тому на момент настання граничного строку сплати грошових зобов`язань з податку на прибуток, оскільки зміни в Кодексі ще не відбулися, розпочалося нарахування пені. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги.
З урахуванням ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 10.02.2015 ТОВ "Сумське машинобудівне НВО" засобами електронного зв`язку подало до ДПІ у м. Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, у складі якої здійснений розрахунок авансових внесків з податку на прибуток, які підлягали сплаті у наступному дванадцятимісячному періоді, тобто у березні 2015 - лютому 2016 року. Сума авансових внесків склала 3757375,00 грн. щомісяця. 
У зв`язку з несвоєчасним погашенням грошових зобов`язань з податку на прибуток у ТОВ "Сумське машинобудівне НВО" виник податковий борг, який був сплачений протягом 2018 року, що підтверджується платіжними дорученнями та виписками про рух коштів на рахунках позивача.
17.07.2018 ТОВ "Сумське машинобудівне НВО" засобами електронного зв`язку подало до Харківського управління Офісу великих платників податків уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2018 рік, якою зменшено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток на 281250,00 грн.  
19.10.2018 ТОВ "Сумське машинобудівне НВО" засобами електронного зв`язку подало до Харківського управління Офісу великих платників податків податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за три квартали 2018 року, якою зменшено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток на 3600592,00 грн.  
На суму погашеного за рахунок грошових коштів податкового боргу ТОВ "Сумське машинобудівне НВО" по податку на прибуток, а також на суму зменшеного у зв`язку з поданням уточнюючої декларації податкового зобов`язання по цьому податку, податковим органом була нарахована пеня, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що уточнююча податкова декларації з податку на прибуток не є джерелом погашення податкового боргу, а є звітним документом, який визначає суму податкового зобов`язання, а  нарахування пені має здійснюватися згідно з нормами, які діяли на момент погашення податкового боргу, тобто, після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковим боргом відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визнається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
В силу підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);
Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України закріплено поняття пені як суми коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.
У відповідності до п. 111.2 ст. 111 Податкового кодексу України, фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент подання податкової декларації з податку на прибуток), платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Платники податку на прибуток щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. 
У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він, згідно з п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. 
Відповідно до пп. 129.1.3  п. 129.1 ст. 129 ПК України (в редакції, чинній на час сплати податкового боргу) нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
Згідно з пп. 129.3 п. 129.1 ст. 129 ПК України  нарахування пені закінчується: 
- у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; 
- у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; 
- у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); 
- при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). 
У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.
 Як зазначено апелянтом та вбачається з матеріалів справи, пеня позивачу нарахована Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання.
Апелянт стверджує про необхідність застосування до даних спірних правовідносин редакцію ст. 129 ПК України, чинну на день виникнення податкового боргу, згідно якої нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.
Колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, оскільки як вірно зазначено судом першої інстанції, порушення строку сплати податкового зобов`язання є триваючим порушенням, фінансова відповідальність до платника податків у вигляді пені має бути застосована у розмірі та з дотриманням порядку нарахування пені, чинного на дату сплати боргу (припинення порушення), а не на дату визначення (декларування) грошового зобов`язання.
Судом першої встановлено та підтверджено апеляційним судом, що нарахування пені здійснено, як на суму погашеного податкового боргу за рахунок грошових коштів, так і на суми зменшеного податкового зобов`язання у зв`язку з поданням уточнюючих декларацій.
Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:
а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);
б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4 1 статті 43 цього Кодексу;
в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.
Згідно з п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Проаналізувавши наведені правові норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що уточнююча податкова декларації з податку на прибуток не є джерелом погашення податкового боргу, а є звітним документом, який визначає суму податкового зобов`язання.
Доводи податкового органу щодо врахування Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 422 від 17.04.2016 року, є необґрунтованими, оскільки позивач шляхом подання уточнюючої податкової декларації виправляв помилки та коригував суму існуючого податкового зобов`язання за певний період, а не подавав податкову декларацію (в тому числі уточнюючу) за наступні періоди з від`ємним значенням, за рахунок якого можна було б погасити існуючий податковий борг, як визначено Порядком № 422.
За таких обставин колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що дії ДФС по нарахуванню пені на суму погашеного у 2018 році податкового боргу з податку на прибуток у загальному розмірі 5141039,56 грн. є неправомірними
У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 року по справі № 480/1304/19 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку  шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 		М.І. Старосуд	
Судді	   	Я.М. Макаренко    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  11.02.2020 року