УХВАЛА

16 січня 2020 року 
м. Київ
Справа №  910/9498/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Стратієнко Л.В. - головуючий, судді - Кондратова І.Д., Ткач І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни,

на ухвалу Господарського суду міста Києва
(суддя - Ващенко Т.М.)
від 21.10.2019,
та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Руденко М.А., судді - Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.)
від 10.12.2019,

у справі за позовом Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Перший національний аграрний кооператив»,
до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий Олексій Сергійович
про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2019, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 у справі №910/9498/19 позовну заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у справі № 910/9498/19 і додані до неї документи повернуто заявнику на підставі статей 49, 180 Господарського процесуального кодексу України .
Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 у справі №910/9498/19, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівна подала касаційну скаргу на вказані судові рішення.

Касаційний господарський суд, розглянувши подану заявником касаційну скаргу вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з п. 1 ст. 6  Конвенцї про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частин 1, 5 статті  49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору у справі,в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною другою та третьої статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Каращук Катерина Леонідівна звернулася з позовною заявою третьої особи з самостійними вимогами до Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Перший національний аграрний кооператив", в якій просила суд зобов`язати Сільськогосподарський обслуговуючий кооператив "Перший національний аграрний кооператив" відшкодувати в повному обсязі витрати, які були понесені приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Каращук К.Л. під час здійснення виконавчого провадження № 58994783.Позовні вимоги обґрунтовано тим, що приватним виконавцем було понесено витрати при здійсненні виконавчого провадження № 58994783, а позовна заява про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню заподіює шкоду її законним інтересам у вигляді понесених затрат та недоотриманої винагороди у вигляді виконавчого збору.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд, з яким погодився апеляційний господарський суд, дійшов правильного висновку, що на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмету спору у справі. Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

З огляду на викладене, суди встановили, що позов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни не містить самостійних вимог саме щодо предмета спору у справі № 910/9498/19.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано повернув приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Каращук К.Л. позовну заяву, оскільки вона не є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору в розумінні частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Касаційний господарський суд вважає, що наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та аналіз судових рішень у цій справі не дають підстав для висновку про те, що розгляд касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук К.Л. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 у справі №910/9498/19.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 287, 293, Господарського процесуального кодексу України, суд           

У Х В А Л И В:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 у справі №910/9498/19.

2. Касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 у справі №910/9498/19 надіслати скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                  Л. Стратієнко

Судді                                                                                               І. Кондратова

                                                                                                                І. Ткач